ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року 
м. Київ
cправа № 924/1168/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.

за участю секретаря судового засідання Калітінського М.Ю., 
представників учасників справи: 
від позивача: Рісний М.Б. (адвокат),
від відповідача: Тонконог В.В. (адвокат),
від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Славута-бетон"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Тимошенко О.М., Коломис В.В., Крейбух О.Г.
від 06.10.2022

за позовом Міжрегіональної науково-виробничої асоціації підприємств "Авіокон проект"
до Приватного підприємства "Славута-бетон"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Геберіт Керамік Продакшн"
про стягнення 1 908 768,00 грн

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          Міжрегіональна науково-виробнича асоціація підприємств "Авіокон проект" (далі - Позивач) звернулася до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Приватного підприємства "Славута-бетон" (далі - Відповідач, Скаржник) про стягнення 1 908 768,00 грн на підставі пункту 1 частини 2 статті 678 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частини 5 статті 268 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
2.          Позов мотивований поставкою Відповідачем товару (бетону) неналежної якості.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.          Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.07.2021 у позові відмовлено.
4.          Суд першої інстанції зазначив, що норми права, закріплені у ЦК України, зокрема на якій ґрунтується позов, щодо наслідків поставки товару неналежної якості не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, адже вони є загальними. Суд вважає, що у цьому випадку слід застосувати спеціальні положення статей 264 - 271 ГК України. Поряд з цим, суд вказав на неможливість застосування до спірних правовідносин приписів частини 5 статті 268 ГК України, оскільки ними не передбачено право покупця відмовитися від договору та вимагати повернення сплачених грошових коштів за товар після його отримання та використання у виробництві. 
5.          Також суд першої інстанції зазначив, що докази, якими Позивач підтверджує неналежну якість товару (бетону), не вказують на істотне порушення вимог щодо його якості. Разом з цим, матеріали справи вказують на можливість усунення недоліків залізобетонної плити підлоги, у будівництві якої застосовано поставлений Відповідачем бетон, та подальшу її експлуатацію. Суд зауважив, що Позивач не вирішував питання з Відповідачем щодо пропорційного зменшення вартості товару, безоплатного усунення його недоліків або відшкодування витрат, понесених Позивачем внаслідок самостійного їх усунення.
6.          Судом першої інстанції під час ухвалення рішення застосовано принцип jura novit curia ("суд знає закони") та із посиланням на статтю 22 ЦК України та статтю 225 ГК України зазначено, що Позивачем не доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до Відповідача відповідальності у вигляді стягнення збитків, які Позивач поніс або понесе для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
7.          Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що задоволення позову призведе до порушення справедливого балансу прав сторін та їх охоронюваних законом інтересів.
8.          Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову.
9.          Суд апеляційної інстанції виходив з того, що існують підстави для скасування рішення суду першої інстанції, які передбачено пунктами 1 - 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та ухвалення нового рішення. Суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не оцінив взаємний зв`язок доказів, поданих Позивачем у їх сукупності, який беззаперечно свідчить про доведення Позивачем факту поставки Відповідачем неякісного бетону, оплаченого у повному обсязі як якісного. За таких обставин, суд вважав правомірним застосування до спірних правовідносин пункту 1 частини 2 статті 678 ЦК України та частини 5 статті 268 ГК України.
10.          Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові, із посиланням на статтю 712 ЦК, зазначив, що ані умовами договору поставки, ані нормами ГК України не встановлено заборони застосування загальних норм ЦК України до правовідносин, пов`язаних із купівлею-продажем. Такої заборони також не вбачається із самого характеру відносин у цій справі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи
11.          Відповідач не погодився з рішенням суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 та залишити рішення суду першої інстанції без змін. 31 жовтня 2022 року до Суду надійшли доповнення Відповідача до касаційної скарги.
12.          Підставами касаційного оскарження відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України Відповідач визначив:
-          пункт 1: на думку скаржника, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми права, передбачені у частині 1 статті 675, статті 678 ЦК України, статті 268 ГК України, не надав належної оцінки необхідності застосування частини 6 статті 269 ГК України, безпідставно не застосував положення Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю". Разом з цим, Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 29.07.2021 у справі № 904/5217/19, від 30.09.2020 у справі № 927/787/19, від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18, від 13.08.2019 у справі № 904/4958/18, від 07.06.2019 у справі № 904/3407/18, від 31.05.2019 у справі № 916/2427/18, від 10.08.2018 у справі № 917/699/17; 
-          пункт 3: суд апеляційної інстанції застосував статтю 268 ГК України у правовідносинах після отримання товару і його використання, які не мають гарантійного зобов`язання, що протирічить суті самої норми права і не може бути застосованою до спірних відносин. При цьому Відповідач зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 268 ГК України у контексті спору.
У касаційній скарзі Відповідач також посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо порядку прийняття доказів у справі. Скаржник вважає, що Суд апеляційної інстанції, зі свого боку, ухвалив оскаржуване рішення на підставі доказів, прийнятих судом першої інстанції з процесуальними порушеннями. Цим суд апеляційної інстанції порушив статті 80, 118, 162 ГПК України і при цьому не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19.10.2021 у справі № 903/533/21 та від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15.
13.          Позивачем подано до Суду відзив, у якому він просить касаційне провадження, відкрите на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, закрити, касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
14.          01 липня 2018 року між Позивачем (покупець) та Відповідачем (продавець) укладено договір поставки № 1 (далі - Договір поставки), відповідно до якого продавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується передати у власність покупцю бетон та інші будівельні матеріали згідно видаткових накладних, а покупець зобов`язується оплатити товар за узгодженою ціною вказаною у рахунку-фактурі.
15.          Відповідно до пункту 2.1 Договору поставки продавець здійснює поставку товару на умовах DAP (місце розташування за вказівкою покупця) правил Інкотермс 2010.
16.          Згідно з пунктом 5.1 Договору поставки поставлений постачальником товар повинен відповідати: ДСТУ і ТУ. Якість виробленого товару засвідчується технічним паспортом якості продавця, який передається замовнику.
17.          Постачальник здійснив поставку бетону, а покупець прийняв поставлений товар в обсязі 1 348 м куб. Вказаний факт підтверджується видатковими накладними: від 06.09.2018 № 679, від 07.09.2018 № 684, від 10.09.2018 № 687, від 12.09.2018 № 696, від 17.09.2018 № 711, від 17.09.2018 № 719, від 18.09.2018 № 729, від 19.09.2018 № 731, від 21.09.2018 № 742, від 24.09.2018 № 754, від 26.09.2018 № 764, від 27.09.2018 № 770.
18.          Під час поставки товару разом з видатковими накладними продавцем передано паспорти якості на товар, якими передбачалось, що постачальником поставлено бетон класу В25 середньої міцності 275 кгс/см2.
19.          Покупець здійснив оплату вартості товару у повному обсязі у сумі 1 908 768 грн.
20.          Придбаний бетон використано покупцем для виконання будівельних робіт за договором підряду від 04.07.2018 № 70.391.24 (далі - Договір підряду), укладеним між ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" (нове найменування ПАТ "Геребіт Керамік Продакшн") (далі - Третя особа) (замовник) та Позивачем (підрядник), відповідно до якого підрядник зобов`язався виконати відповідно до проектної документації, державних будівельних норм та технічного завдання роботи із влаштування підлоги логістичного центру з вбудованим адміністративно-побутовим корпусом за адресою: вул. Козацька, 136, м. Славута, Хмельницької області, 30002.
21.          01 червня 2021 року від Третьої особи надійшла вимога до Позивача, де зазначалося про те, що на виконання Договору підряду Позивачем виконано відповідні будівельні роботи, однак в ході експлуатації логістичного центру почався процес розтріскування підлоги, у зв`язку з чим Третя особа звернулася до ДП "Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій" для отримання висновку щодо технічного стану залізобетонної плити підлоги будівлі для визначення причин розтріскування підлоги логістичного центру.
22.          Згідно з висновком ДП "Державний інститут "Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій" від 29.10.2020 ("Оцінка технічного стану залізобетонної плити підлоги на об`єкті "Будівля логістичного центру з вбудованим адміністративно-побутовим корпусом. Інвентарний № В-6900"), за результатами обстеження виявлені тріщини в плиті підлоги логістичного центру, що є наслідком нерівномірного осідання через недостатнє ущільнення шару піску в основі плити підлоги. Технічний стан плити підлоги будівлі згідно ДСТУ-НБВ.1.1-18[1] можна охарактеризувати як непридатний до нормальної експлуатації - категорія технічного стану "3". За результатами виконання робіт з візуального обстеження і на підставі аналізу виявлених дефектів і пошкоджень залізобетонної плити підлоги будівлі логістичного центру було встановлено необхідність виконання робіт з ремонту або підсилення плити підлоги (пункт 3). 
За результатами статичного розрахунку зроблено висновок, що несуча здатність залізобетонної плити підлоги будівлі логістичного центру для розрахункового сполучення навантажень власної ваги плити і зосереджених навантажень від стійок стелажів, за умови рівномірного розподілу та належного ущільнення ґрунту в основі плити, забезпечена (пункт 8). За результатами перевірного розрахунку несуча плити підлоги будівлі логістичного центру на зріз при продавлюванні від навантаження 4944 кг (48,5 кН) по периметру підошви стійки стелажа розмірами 110х145 мм забезпечена (пункт 9). Рекомендовано виконати роботи з ремонту плити підлоги та підсилення її основи. Підсилення основи плити підлоги рекомендовано виконати шляхом ін`єктування полімерними розчинами, з урахуванням вимог ДБН В.2.1-10 і ДСТУ-НБВ.2.1-28. Роботи з ремонту плити і підсилення основи слід виконувати згідно із затвердженою в установленому порядку проектною документацією, проектом виконаних робіт та ДБН А.3.1-5 (пункт 10). 
23.          Статистичний аналіз результатів випробувань міцності бетону на стиск підлоги показує, що клас бетону на стиск плити підлоги становить С12/15, що не відповідає проектному класу бетону С20/25. За результатами проведених досліджень встановлено, що в основі плити підлоги під шаром щебню залягає шар піску середньої крупності пухкого складу. Отримані фізичні властивості піску свідчать про невідповідність параметрів шару, що досліджується, проекту (2016/04-01-КБ-21-00).
В матеріалах справи також міститься поданий Позивачем до суду першої інстанції висновок комплексної будівельно-технічної експертизи від 28.02.2022 № 01/02/22, згідно з яким клас бетону залізобетонної плити підлоги на об`єкті "Будівля логістичного центру з вбудованим адміністративно-побутовим корпусом. Інвентарний № В-6900", який розташований за адресою: м. Славута Хмельницької області, вул. Козацька, 136, за міцністю на стиск не відповідає проєктному класу бетону С20/25 (В25), що зазначений у паспортах якості від 06.09.2018 № 9960; від 06.09.2018 № 9971; від 08.09.2018 № 9998; від 08.09.2018 № 10000; від 10.09.2018 № 10020; від 10.09.2018 № 10032; від 1.09.2018 № 10061; від 12.09.2018 № 10071; від 14.09.2018 № 10101; від 14.09.2018 № 10122; від 17.09.2018 № 10149; від 17.09.2018 № 10169; від 19.09.2018 № 10173; від -.09.2018 № 10178; від 21.09.2018 № 10265; від 21.09.2018 № 10266; від 24.09.2018 № 10312; від 26.09.2018 № 10302; від 27.09.2018 № 100373 на суміш бетонну товарну БГС П-3 В25 по ДСТУ Б.В.2.7-96-2000. Клас бетону підлоги на об`єкті за міцністю на стиск відповідає класу С12/15 (В15), згідно результатів вимірювальної лабораторії ФОП Кархут І.І. та висновку ДП НДІБК.
Згідно результатів випробувань бетонних зразків-кубів на міцність при стиску від 08.06.2021 № 01 за підписом Закритого акціонерного товариства Проектно-будівельне об`єднання "Львівміськбуд" Будівельна лабораторія - клас бетону за міцністю на стиск якому відповідає міцність бетону конструкцій на час випробувань становить: для зразків з датою вкладання 06.09.2018 - 76 % від проєктного - клас С16/20; для зразків з датою вкладання 10.09.2018 - 82 % від проєктного - клас С16/20; для зразків з датою вкладання 12.09.2018 - 69 % від проєктного - клас С12/15.
24.          Зважаючи на виявлення бетону неналежної якості, Позивачем направлено Відповідачеві претензію від 17.09.2021 про повернення коштів, сплачених за поставку бетону неналежної якості, згідно з якою останній вимагав від Відповідача повернення грошових коштів, сплачених за поставку бетону неналежної якості у сумі 1 908 768 грн протягом місяця з дня пред`явлення вимоги. Однак у вказаний строк Відповідачем вимогу не виконано.
25.          05 листопада 2021 року Позивач надіслав Відповідачеві лист, яким повідомив про односторонню відмову від Договору поставки та вимагав повернення грошових коштів, сплачених за вказаним договором, на підставі статей 615, 678 ЦК України.
26.          Вимоги Позивача залишені Відповідачем без виконання.
27.          З огляду на викладене, спір між сторонами цієї справи виник внаслідок поставки Відповідачем товару, який не відповідає якості, обумовленій сторонами спірних правовідносин та заявленій Відповідачем у видаткових накладних, а також у зв`язку з неповерненням останнім грошових коштів Позивачеві, сплачених ним за вказаний товар.
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА
28.          Цивільний кодекс України
Частина 1 статті 11
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частина 1 статті 526
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частини 1 та 2 статті 712
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Параграф 1 "Загальні положення про купівлю-продаж" Глави 54
Частина 1 статті 673
Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
Частина 1 статті 675
Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Частини 1 - 2, 4 статті 678
Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:
1) пропорційного зменшення ціни;
2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;
3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:
1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;
2) вимагати заміни товару.
Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.
29.          Господарський кодекс України
Частина 1 статті 193
Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частини 1 та 6 статті 265
За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
… До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
Частини 1, 3 - 7 статті 268
Якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.
У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.
Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.
У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.
У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.
Якщо поставлені товари відповідають стандартам або технічним умовам, але виявляться більш низького сорту, ніж було зумовлено, покупець має право прийняти товари з оплатою за ціною, встановленою для товарів відповідного сорту, або відмовитися від прийняття і оплати поставлених товарів.
30.          Господарський процесуальний кодекс України
Частини 1 - 2 статті 300
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
31.          Верховний Суд виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
32.          З абзацу другого частини 1 статті 193 ГК України вбачається, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
33.          Відповідно до частини 5 статті 268 ГК України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.
34.          Враховуючи наведені норми права та встановлені судами попередніх інстанцій обставини, Суд зазначає, що товар Позивачем отримано, оплачено та використано у влаштуванні залізобетонної плити підлоги, яка експлуатувалася протягом тривалого часу (2 роки 10 місяців), а саме з 15.11.2018 до моменту звернення до Відповідача із претензією від 17.09.2021 щодо якості товару та повернення грошових коштів, сплачених з нього.
35.          За таких обставин, Суд зазначає, що норма права, передбачена у частині 5 статті 268 ГК України, регулює поведінку покупця у момент прийняття ним товару (до оформлення первинних документів, якими зафіксовано факт передачі і отримання товару), у який він має перевірити товар на предмет його відповідності якості, які ставляться стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), а у випадку невідповідності товару таким вимогам покупець набуває право відмовитися від прийняття і оплати такого товару, або вимагати повернення сплаченої суми.
36.          Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо безпідставного посилання Позивача на норму права, передбачену частиною 5 статті 268 ГК України.
37.          Разом з цим, статтею 678 ЦК України передбачено правові наслідки передання товару неналежної якості. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право, зокрема, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
38.          Відповідно до вимог закону, істотними недоліками вважаються: невиправні недоліки, які визначають неможливість фізичного усунення порушення вимог щодо якості товару; недоліки, усувати які економічно невигідно, зумовлюють наявність такого порушення вимог щодо якості товару, усунення якого пов`язане із значними витратами, замість яких доцільніше придбати інший товар; повторні недоліки визначають такий стан товару, за якого вони постійно повторюються незалежно від їх усунення.
39.          Враховуючи наведені приписи статті 678 ЦК України, Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, які полягають у тому, що подані Позивачем докази, які вказують на неналежну якість переданого Відповідачем товару за Договором поставки, не доводять того факту, що такі недоліки товару є істотними, тобто товар має невиправні недоліки або недоліки, які усувати економічно недоцільно.
40.          У цьому контексті суд першої інстанції вірно звернув увагу на пункти 8 - 10 висновку ДП "Державний інститут "Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій" від 29.10.2020, які викладено у пункті 23 цієї постанови, щодо несучої здатності залізобетонної плити підлоги будівлі та рекомендації з виконання ремонтних робіт та підсилення її основи.
41.          Виходячи з наведеного, Позивач не довів існування обставин, з якими законодавець пов`язує можливість застосування до спірних правовідносин приписів, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 678 ЦК України.
42.          Таким чином, суд апеляційної інстанції помилково вважав, що у спірних правовідносинах наявні обставини, за яких можливе застосування норм права, передбачених у частині 5 статті 268 ГК України та пункті 1 частини 2 статті 678 ЦК України. 
43.          Відтак, Суд дійшов висновку, що наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення та залишення в силі рішення суду першої інстанції, яке за своєю суттю є правильним.
44.          Крім того, виходячи з наведеного, Суд вважає, що доводи Скаржника, наведені в обґрунтування підстав касаційного оскарження рішення апеляційної інстанції в порядку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (пункт 12 цієї постанови), та які зводяться до недоведення Позивачем того факту, що недоліки існували до поставки йому товару, не мають вирішального значення для спору у цій справі. Це обґрунтовується тим, що правова підстава позову ґрунтується на тих нормах права, які або не підлягають застосуванню до спірних правовідносин у цій справі, це стосується частини 5 статті 268 ГК України, або не призводять до ефективного відновлення порушених прав Позивача, через що ним не доведено наявність умов (обставин), за яких можливе застосування приписів пункту 1 частини 2 статті 678 ЦК України.
45.          Суд також зазначає, що правовідносини у справах Верховного Суду, на які посилається Скаржник у касаційній скарзі, не є подібними, адже має місце відмінність правового регулювання спорів (змістовий критерій) у цій справі та справах, наведених у пункті 12 цієї постанови.
46.          Щодо посилань Скаржника на порушення судом апеляційної інстанції приписів статей 80, 118, 162 ГПК України, Суд звертає увагу на приписи частини першої статті 75 ГПК України, відповідно до яких обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
47.          У зв`язку з цим Суд зазначає, що Скаржник у своєму відзиві (друга сторінка, розділ опису обставин справи), у якому викладено заперечення проти позову, та який згідно з частиною 2 статті 161 ГПК України є заявою по суті справи, вказав на оплату Позивачем поставленого йому товару у сумі 1908768,00 грн, чим фактично визнав цю обставину. Зважаючи на це, Суд вважає, що ці доводи касаційної скарги у будь-якому випадку також не впливають на вирішення спору у процесуальному розумінні.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
48.          За приписами пункту 4 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
49.          Згідно із статтею 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
50.          Оскільки постанова суду апеляційної інстанції, на відміну від рішення суду першої інстанції, ухвалена внаслідок неправильного застосування частини 5 статті 268 ГК України та пункту 1 частини 2 статті 678 ЦК України, Верховний Суд вважає за необхідне скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю та залишити в силі рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.
Судові витрати
51.          Судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 57 263,04 грн відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача, у зв`язку із задоволенням касаційної скарги.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Приватного підприємства "Славута-бетон" задовольнити.
2.          Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 у справі № 924/1168/21 скасувати.
3.          Рішення Господарського суду Хмельницької області від 08.06.2022 у справі № 924/1168/21 залишити без змін.
4.          Стягнути з Міжрегіональної науково-виробничої асоціації підприємств "Авіокон проект" (79035, Львівська область, м. Львів, вул. Січинського, 7, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 23958467) на користь Приватного підприємства "Славута-бетон" (30000, Хмельницька область, м. Славута, вул. Меморіальна, 7, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 38662441) 57 263,04 грн (п`ятдесят сім тисяч двісті шістдесят три гривні 04 копійки) судового збору за подання касаційної скарги.
5.          Доручити видачу відповідного наказу у справі № 924/1168/21 Господарському суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          Г. Вронська

Судді                                                                                                    Н. Губенко

                                                                                                    І. Кондратова