ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року 
м. Київ

cправа №  918/953/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Сухового В. Г., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М., 

за участю представників:
позивача - Оксенюк Я. О. (самопредставництво, в режимі відеоконференції),  
відповідача - Муляра С. О. (самопредставництво, в режимі відеоконференції), 
третьої особи - не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 (колегія суддів: Мельник О. В. - головуючий, Гудак А. В., Олексюк    Г.    Є.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС"
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області,
про скасування наказу від 21.07.2021 №    766 та визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог 

1.1. У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС" (далі - ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС") звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (далі - РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях), у якому просило скасувати наказ відповідача від 21.07.2021 № 766 та визнати укладеним договір про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 щодо продовження договору без проведення аукціону (шляхом викладення в новій редакції) згідно з примірним договором оренди, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження примірних договорів оренди державного майна" від 12.08.2020, у редакції, доданій до позовної заяви.

1.2. Позовні вимоги з посиланням на статті 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" обґрунтовані тим, що оспорюваний наказ РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях порушує право ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" на оренду державного майна та є протиправним (незаконним), а тому його слід скасувати. ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" зазначало, що РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях відмовилося від підписання примірників договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018. На думку позивача, єдиним ефективним способом захисту порушеного права буде визнання укладеним між позивачем та відповідачем договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 без проведення аукціону у редакції, доданій до позовної заяви.

2. Короткий зміст судових рішень 

2.1. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 02.06.2022 (суддя Пашкевич І. О.) у справі №    918/953/21 позовні вимоги ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" до РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях про скасування наказу від 21.07.2021 № 766 та визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 задоволено у повному обсязі. 

Скасовано наказ РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 21.07.2021 № 766 "Про прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди".

Визнано укладеним між ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" та РВ ДМУ по Рівненській та Житомирській областях, Регіональним офісом водних ресурсів у Рівненській області договір про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 щодо продовження договору без проведення аукціону (шляхом викладення в новій редакції) згідно з примірним договором оренди, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження примірних договорів оренди державного майна" від 12.08.2020 № 820 у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення господарського суду першої інстанції.

2.2. Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції зазначив, що за період з березня до червня 2020 року у ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" була відсутня прострочена заборгованість більше ніж на 3 місяці. При цьому місцевий господарський суд установив, що у позивача за наведений період існувала переплата у вигляді надмірно сплаченої суми орендної плати, яка підлягала поверненню позивачу. За висновком суду, позивач правомірно звернувся до відповідача з листом від 14.07.2021 № 14-07/21, в якому просив продовжити термін дії договору оренди державного майна, оскільки, по-перше, позивач звернувся не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору, по-друге, у позивача станом на 14.07.2021 була відсутня заборгованість за договором, що підтверджується рішенням суду від 09.11.2021 у справі №    918/833/21. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оспорюваний наказ відповідача є незаконним, та порушує право позивача на продовження договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018, а тому його необхідно скасувати. При цьому оскільки договір оренди від 18.10.2018 № 1640-2018 продовжується вперше у порядку, передбаченому Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, а строк оренди за такими договором становить менше п`яти років, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що такий договір може бути продовженим без проведення аукціону. З огляду на це суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеним між позивачем та відповідачем договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 №1640-2018 у редакції, наведеній позивачем, яка не суперечить законодавству.

2.3. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 скасовано рішення Господарського суду Рівненської області від 02.06.2022 у справі № 918/953/21 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у повному обсязі у задоволенні позовних вимог. 

2.4. Скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний господарський суд зазначив, що встановлення рішенням суду факту відсутності простроченої заборгованості за договором оренди державного майна не спростовує необхідності дотримання порядку, встановленого статтею 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ щодо продовження договору шляхом проведення аукціону. При цьому апеляційний господарський суд установив, що після набрання чинності 01.02.2020 Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ (стаття 18 якого надає право на продовження договору оренди без проведення аукціону за умови, що такий договір продовжуються вперше), договір оренди державного майна вже поновлювався на строк до 18.10.2021 на підставі судового рішення. За висновком апеляційного господарського суду місцевими господарським судом не було враховано наведеного, а тому суд першої інстанції помилково скасував оспорюваний наказ відповідача та визнав укладеним між ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" та РВ ДМУ по Рівненській та Житомирській областях, Регіональним офісом водних ресурсів у Рівненській області договір про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 щодо продовження договору без проведення аукціону.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї 

3.1. Не погоджуючись із постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 у справі № 918/953/21, до Верховного Суду звернулося ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" із касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову апеляційного господарського суду, а рішення Господарського суду Рівненської області від 02.06.2022 у справі № 918/953/21 залишити в силі. 

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" зазначає, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС", звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

3.3. На думку скаржника, на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини 1 статті 16, частини 2 статті 18, статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ та пунктів 125, 144 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 "Про деякі питання оренди державного та комунального майна". Крім того, скаржник вважає, що суди не дослідили докази у справі. 

3.4. РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях у відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду - без змін. РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях зазначає про відсутність правових підстав для укладення договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 щодо продовження договору оренди державного майна без проведення аукціону.

3.5. Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненській області у відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду - без змін. Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненській області зазначає, що на момент розгляду заяви позивача щодо продовження терміну дії договору оренди державного майна у відповідача існували обставини для відмови у продовженні договору оренди державного майна, а тому, на думку Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області, оспорюваний наказ відповідача є законним. 

4. Обставини справи, встановлені судами 

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 18.10.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (правонаступником якого є РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях) та ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" укладено договір оренди державного майна №    1640-2018.

4.2. Відповідно до пункту 1.1 зазначеного договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: ремонтну майстерню площею 381,8 м2, автогараж (10 боксів) площею 561,1    м2, складське приміщення площею 235,1 м2, склад для матеріалів площею 107,2 м2, прохідну площею 6,8 м2, навіс літ. "М1" площею 39,8 м2, навіс № 2 площею 19,1 м2, естакаду, огорожу літ. "МІ" та літ. "М2", що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Київська, 108 Ж, та перебуває на балансі Рівненського обласного управління водних ресурсів.

4.3. Згідно з пунктом 1.2 договору оренди майно передається в оренду з метою розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів.

4.4. Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір укладено строком на 1 рік та діє з 18.10.2018 до 18.10.2019 включно.

4.5. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що факт приймання-передачі майна в оренду підтверджується актом прийому-передачі нерухомого майна від 18.10.2018.

4.6. Господарські суди зазначили, що 10.09.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін до договору оренди державного майна, згідно з яким внесено зміни до пунктів 2.2, 10.7, 6.5 договору, зокрема, дію договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 продовжено на строк до 18.10.2020.

4.7. Суди установили, що 14.09.2018 змінилась назва балансоутримувача з Рівненського обласного управління водних ресурсів на Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненській області.

4.8. Крім того, господарські суди установили, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.06.2021 у справі № 918/191/21, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 та постановою Верховного Суду від 24.05.2022, визнано договір оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 поновленим на строк до 18.10.2021.

4.9. 14.07.2021 позивач звернувся до відповідача з листом від 14.07.2021 № 14-07/21, отриманий відповідачем 14.07.2021, у якому просив продовжити термін договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018.

4.10. 11.08.2021 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому просив повідомити чи розглянуто лист від 14.07.2021 №    14-07/21, та яке рішення прийнято за результатами його розгляду. У відповідь на адвокатський запит від 11.08.2021 відповідач повідомив позивача листом від 16.08.2021 № 18-01-2788 про те, що РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях прийнято рішення про відмову у продовженні договору. До відповіді долучено копію наказу від 21.07.2021 № 766 "Про прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди", копію листа від 28.07.2021 № 11-02-2566 "Щодо відмови у продовженні договору оренди".

4.11. Господарські суди зазначили, що 21.09.2021 позивач звернувся до відповідача з листом від 21.09.2021 № 21/09-21, у якому просив підписати договір про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 щодо продовження договору без проведення аукціону (шляхом викладення в новій редакції) протягом 10 днів і направити його на підпис та погодження балансоутримувачу, зареєструвати його у відповідному Реєстрі договорів і повідомити ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" про прийняте рішення. До цього листа було додано такі документи: договір про внесення змін до договору - 3 примірники; звіт про оцінку майна комплексу будівель та споруд; рецензію на звіт про незалежну оцінку вартості майна комплексу будівель та споруд; висновок про вартість майна комплексу будівель та споруд.

4.12. 01.10.2021 позивачем отримано від відповідача лист від 24.09.2021 №    11-02-3221, в якому було повідомлено позивача про те, що наказом від 21.07.2021 № 766 було прийняте рішення про відмову у продовженні договору на підставі частини 1 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, де зазначено, що рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято у випадку, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців. Крім того, листом РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 28.07.2021 № 11-02-2670 про прийняте рішення повідомлено орендаря - ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" та балансоутримувача - Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненської області.

4.13. У процесі розгляду цієї справи господарські суди також установили, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 у справі №    918/833/21, яке набрало законної сили 10.01.2022, було встановлено, що за період з березня 2020 року до червня 2021 року у ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" була відсутня прострочена заборгованість більше ніж на 3 місяці, а навпаки - у позивача за цей період існувала переплата у вигляді надмірно сплаченої суми орендної плати за березень 2020 року - червень 2021 року, яка підлягала поверненню позивачу.

4.14. З урахуванням наведених обставин позивач, вважаючи наказ РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 27.01.2021 № 766 протиправним (незаконним), звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях, у якому просив скасувати наказ відповідача від 21.07.2021 № 766 та визнати укладеним договір про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 щодо продовження договору без проведення аукціону (шляхом викладення в новій редакції) згідно з примірним договором оренди, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження примірних договорів оренди державного майна" від 12.08.2020 у редакції, доданій до позовної заяви.

5. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

5.1. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2022 у справі № 918/953/21 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Дроботова Т. Б., Чумак Ю. Я.

Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 у справі №    918/953/21.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.02.2023 № 29.3-02/376 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 918/953/21 у зв`язку з перебуванням судді Дроботової Т. Б. на лікарняному. 

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2023 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Суховий В. Г., Чумак Ю. Я.

5.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

5.3. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга повинна бути частково задоволена з огляду на таке. 

5.4. Предметом позову в цій справі є вимоги ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" до РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях про скасування наказу від 21.07.2021 №    766 та визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018,

5.5. Підставою позовних вимог, є те, що, на думку ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС", оспорюваний наказ РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях порушує право ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" на оренду державного майна та є протиправним (незаконним), а позивач має право на продовження договору оренди державного майна без аукціону. 

5.6. Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції зазначив, що за період з березня до червня 2020 року у ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" була відсутня прострочена заборгованість більше ніж на 3 місяці. При цьому місцевий господарський суд установив, що у позивача за наведений період існувала переплата у вигляді надмірно сплаченої суми орендної плати, яка підлягала поверненню позивачу. За висновком суду позивач правомірно звернувся до відповідача із листом від 14.07.2021 № 14-07/21, в якому просив продовжити термін дії договору оренди державного майна, оскільки, по-перше, позивач звернувся не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору, по-друге, у позивача станом на 14.07.2021 була відсутня заборгованість за договором, що підтверджується рішенням суду від 09.11.2021 у справі №    918/833/21. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оспорюваний наказ відповідача є незаконним та порушує право позивача на продовження договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018, а тому його необхідно скасувати. При цьому оскільки договір оренди від 18.10.2018 № 1640-2018 продовжується вперше у порядку, передбаченому Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ а строк оренди за такими договором становить менше п`яти років, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що такий договір може бути продовженим без проведення аукціону. З огляду на це суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеним між позивачем та відповідачем договору про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 №1640-2018 у редакції, наведеній позивачем, яка не суперечить законодавству.

5.7. Скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний господарський суд зазначив, що встановлення рішенням суду факту відсутності простроченої заборгованості за договором оренди державного майна не спростовує необхідності дотримання порядку, встановленого статтею 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ щодо продовження договору шляхом проведення аукціону. При цьому апеляційний господарський суд установив, що після набрання чинності 01.02.2020 Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ (стаття 18 якого надає право на продовження договору оренди без проведення аукціону за умови, що такий договір продовжуються вперше), договір оренди державного майна вже поновлювався на строк до 18.10.2021 на підставі судового рішення. За висновком апеляційного господарського суду, місцевими господарським судом не було враховано наведеного, а тому суд першої інстанції помилково скасував оспорюваний наказ відповідача та визнав укладеним між ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" та РВ ДМУ по Рівненській та Житомирській областях, Регіональним офісом водних ресурсів у Рівненській області договір про внесення змін до договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 щодо продовження договору без проведення аукціону.

5.8. ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" не погоджується з такими висновками апеляційного господарського суду, а тому звернулося з касаційною скаргою. ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС", звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

5.9. Пунктами 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

5.10. На думку скаржника, на цей час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини 1 статті 16, частини 2 статті 18, статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ та пунктів 125, 144 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 "Про деякі питання оренди державного та комунального майна". Скаржник вважає, що процедура "поновлення договору" по суті є відновленням дії договору, який припинив свою дію, та передбачає врегулювання після закінчення договору. Процедура "продовження договору" є продовженням тривалості договору, який діє, і передбачає врегулювання до закінчення договору. З огляду на це скаржник зазначає, що як продовження договору, так і поновлення договору, - це види продовження правовідносин між сторонами договору. 

5.11. Перевіривши та надавши оцінку наведеним доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке. 

5.12. Встановлені фактичні обставини цієї справи свідчать про те, що договір оренди державного майна № 1640-2018 був укладений 18.10.2018 (строком до 18.10.2019), тобто до набрання чинності Законом України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ від 03.10.2019. Під час укладення зазначеного договору сторони керувалися Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (зі змінами та доповненнями).

5.13. Господарські суди попередніх інстанцій також установили, що 10.09.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін до договору оренди державного майна, згідно з яким внесено зміни до пунктів 2.2, 10.7, 6.5 договору, зокрема, дію договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 продовжено на строк до 18.10.2020.

5.14. Верховний Суд зазначає, що 03.10.2019 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про оренду державного та комунального майна" №    157-ІХ. В пункті 1 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону передбачено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01.02.2020 (за виключенням окремих норм, зазначених в пункті 1 розділу "Прикінцеві та перехідні положення").

5.15. При цьому пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону було визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про оренду державного та комунального майна" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 30, ст. 416 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону.

5.16. Враховуючи опублікування тексту Закону України від 03.10.2019 №    157-ІХ в офіційному виданні "Голос України" 26.12.2019, цей Закон набрав чинності 27.12.2019 і з урахуванням наведених положень введений в дію з 01.02.2020, а отже з цієї дати підлягають застосуванню його приписи (за виключенням норм, зазначених в пункті 1 розділу "Прикінцеві та перехідні положення").

5.17. При цьому, за загальним правилом, якщо прийнятим нормативним актом порівняно з попереднім змінюється правове регулювання відносин в тій чи іншій сфері, то нові норми застосовуються з дати набрання ними чинності, якщо інше не визначено в самому нормативному акті.

5.18. Разом з тим Верховний Суд звертає увагу на те, що в пункті 2 розділу Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ "Прикінцеві та перехідні положення" передбачено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини 2 статті 18 цього Закону, або 01.07.2020. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

5.19. Таким чином, законодавець передбачив умови та порядок продовження дії договорів, які були укладені відповідно до положень Закону України від 10.04.1992 № 2269-XII.

5.20. Оскільки строк дії договору оренди від 18.10.2018 № 1640-2018 визначено його сторонами до 18.10.2020 включно (з урахуванням внесених змін), тобто він закінчувався після 01.07.2020, то господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що в цьому випадку до спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.12.2022 у справі № 916/4073/21, від 06.10.2021 у справі № 907/720/20, від 09.11.2021 у справі № 908/2637/20.

5.21. Верховний Суд зазначає, що статтею 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ визначено порядок продовження договору оренди.

5.22. Відповідно до частин 1-5 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті.

Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною 1 статті 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною 2 статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами 11 та 12 частини 2 статті 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною 2 цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем. Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною 2 цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування.

Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною 4 цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття або погодження представницьким органом самоврядування чи визначеними ним органами, становить 60 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

5.23. Крім того, частинами 7-8 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ встановлено, що договори, які продовжуються відповідно до частини 2 цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду. Орендна плата за договором, який може бути продовжений відповідно до частини другої цієї статті, встановлюється одним із таких способів: на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується, якщо такий договір було укладено на аукціоні або конкурсі; на підставі застосування чинної на момент продовження договору орендної ставки до ринкової вартості об`єкта оренди, оцінка якого має бути здійснена на замовлення орендаря в порядку, визначеному цим Законом та Методикою розрахунку орендної плати, крім випадків, коли розмір такої орендної плати є нижчим за розмір орендної плати договору, що продовжується. У такому разі орендна плата встановлюється на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується.

Орендар, який звертається із заявою про продовження договору оренди відповідно до абзацу 4 частини 7 цієї статті, зобов`язаний разом із такою заявою надати орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт. Порядком передачі майна в оренду (для державного майна) або рішенням представницького органу місцевого самоврядування (для комунального майна) на орендаря може бути покладений обов`язок подачі додаткових документів разом із заявою про продовження договору оренди, що продовжується відповідно до частини 2 цієї статті.

5.24. Встановлені фактичні обставини цієї справи свідчать про те, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.06.2021 у справі №    918/191/21, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 та постановою Верховного Суду від 24.05.2022, визнано договір оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 поновленим на строк до 18.10.2021.

5.25. Скаржник вважає, що договір оренди державного майна від 18.10.2018 №    1640-2018 було саме поновлено рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.06.2021 у справі № 918/191/21, а тому не можна вважати цей договір таким, що вже був продовжений станом на дату звернення до відповідача із заявою про продовження договору.

5.26. Верховний Суд не може взяти до уваги такі помилкові доводи скаржника, оскільки системний аналіз положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, свідчить про те, що відсутній інший порядок продовження орендних правовідносин, аніж продовження договору оренди. 

5.27. Отже, з урахуванням того, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.06.2021 у справі № 918/191/21, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 та постановою Верховного Суду від 24.05.2022, визнано договір оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 поновленим на строк до 18.10.2021, тобто вже під час дії Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, безпідставними є доводи скаржника про наявність у нього права на продовження договору оренди державного майна без проведення аукціону.  

5.28. При цьому колегія суддів не може взяти до уваги доводи скаржника щодо необхідності застосування до спірних правовідносин норм Цивільного кодексу України, які регулюють поновлення договору найму з огляду на таке.  

5.29. Згідно з частиною 2 статті 9 Цивільного кодексу України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

5.30. Частинами 1, 2 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ передбачено, що законодавство України про оренду державного та комунального майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим, складається з цього Закону, інших законодавчих актів. Передача в оренду майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.

5.31. Таким чином, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 9 Цивільного кодексу України та частин 1, 2 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ у спірних правовідносинах у співвідношенні із загальним законом (Цивільний кодекс України) спеціальним законом є Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень якого підлягає пріоритетному застосуванню до спірних орендних правовідносин, то безпідставним є застосування до правовідносин продовження договору оренди державного та комунального майна загальних норм Цивільного кодексу України, а не положень Закону України № 157-IX як спеціального закону. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.12.2022 у справі №    910/21725/21, від 09.11.2021 у справі № 908/2637/20.

5.32. З огляду на викладене Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного господарського суду про відсутність у позивача права на продовження договору оренди державного майна без проведення аукціону. З урахуванням наведеного відсутні підстави для формування Верховним Судом висновку щодо застосування частини 1 статті 16 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ та абзацу 1 пункту 144 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 "Про деякі питання оренди державного та комунального майна". 

5.33. Водночас колегія суддів зазначає, що доводи скаржника щодо відсутності висновку щодо застосування пункту 125 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 "Про деякі питання оренди державного та комунального майна", є необґрунтованими, оскільки такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 921/604/20, від 30.06.2022 у справі  №    920/175/21, від 01.11.2022 у справі № 926/186/22. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що пункт 125 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна стосується відносин щодо внесення змін до договору оренди, укладеного на строк, що становить менш як п`ять років, та з моменту укладення не продовжувався, з метою збільшення строку його дії для приведення договору у відповідність із визначеним Законом мінімальним строком на підставі частини 4 статті 16 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ. Проте спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з наявністю чи відсутністю підстав для продовження договору оренди на підставі статті 18 зазначеного Закону, тому вони регулюються пунктами 134 - 152 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 "Про деякі питання оренди державного та комунального майна".

5.34. Крім того, Верховний Суд зазначає, що частиною 9 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ передбачено, що після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець (або представницький орган місцевого самоврядування чи визначені ним органи) згідно з Порядком передачі майна в оренду приймає одне з таких рішень: про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем; про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 цього Закону.

5.35. Статтею 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ визначено, що рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято: у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону; якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю; якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною 2 статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк; якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця; якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців; якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною 6 статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.

5.36. Відповідно до абзацу 2 пункту 144 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 "Про деякі питання оренди державного та комунального майна", рішення про відмову в продовженні договору оренди може бути прийнято у випадках, передбачених статтею 19 Закону, а також у разі невідповідності орендаря вимогам, установленим статтею 4 Закону. Таке рішення оприлюднюється орендодавцем в електронній торговій системі протягом трьох робочих днів з дати прийняття такого рішення.

5.37. Встановлені фактичні обставини цієї справи свідчать про те, що наказ РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 21.07.2021 № 766 обґрунтований наявністю у ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців. 

5.38. Разом з тим у процесі розгляду цієї справи господарські суди установили, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 у справі №    918/833/21, яке набрало законної сили 10.01.2022, було встановлено, що за період з березня 2020 року до червня 2021 року у ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" була відсутня прострочена заборгованість більше ніж на 3 місяці, а навпаки - у позивача за цей період існувала переплата у вигляді надмірно сплаченої суми орендної плати за березень 2020 року - червень 2021 року, яка підлягала поверненню позивачу.

5.39. Верховний Суд також зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.40. Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

5.41. Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. 

5.42. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини того, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 903/1173/15, від 09.11.2021 у справі № 906/1388/20, від 26.08.2021 у справі № 924/949/20, від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18, від 13.10.2020 у справі № 911/1413/19.

5.43. Отже, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Аналогічні правові висновки викладено у постановах    Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 903/1173/15, від 09.11.2021 у справі № 906/1388/20, від 26.08.2021 у справі № 924/949/20, від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 у справі № 910/21404/17, від 13.10.2020 у справі № 911/1413/19.

5.44. Установлені фактичні обставини у цій справі свідчать про те, що РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях, прийнявши наказ від 21.07.2021 №    766, порушило право ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" на продовження договору оренди за результатами аукціону, оскільки у РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях не було правових підстав для відмови у продовженні договору, визначених статтею 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ. 

5.45. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає, що оспорюваний наказ суперечить вимогам частини 9 статті 18, статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, а також порушує законні інтереси ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" щодо можливості продовження договору оренди за результатами аукціону. 

5.46. За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для визнання незаконним та скасування наказу РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 21.07.2021 № 766.

5.47. Водночас місцевий господарський суд, дійшовши правильного висновку про наявність правових підстав для визнання незаконним та скасування наказу РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 21.07.2021 № 766, помилково послався на порушення цим наказом права позивача на продовження договору оренди державного майна від 18.10.2018 № 1640-2018 без аукціону. 

5.48. Зважаючи на викладене, касаційну скаргу ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" належить задовольнити частково, скасувати оскаржувану постанову апеляційного господарського суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування наказу РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 21.07.2021 № 766 та залишити в силі в цій частині рішення господарського суду першої інстанції з мотивів, викладених у цій постанові. В іншій частині оскаржувану постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін.

5.49. Водночас не можуть бути взяті до уваги доводи, викладені у касаційній скарзі, щодо недослідження апеляційним господарським судом доказів у справі, оскільки докази, про які зазначає скаржник, були предметом дослідження в апеляційному господарському суді, а доводи скаржника в цій частині стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з положеннями частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. Частиною 1 статті 311 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

6.5. Статтею 312 Господарського процесуального кодексу України передбачено. що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

6.6. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" належить задовольнити частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування наказу РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях від 21.07.2021 № 766 та залишити в силі в цій частині рішення Господарського суду Рівненської області від 02.06.2022 з мотивів, викладених у цій постанові. В іншій частині постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 слід залишити без змін.

7. Судові витрати 
7.1. Верховний суд з урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України здійснює новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій. Крім того, судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, слід частково покласти на відповідача.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 311, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд  

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ждан-Сервіс" задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 у справі № 918/953/21 скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 21.07.2021 № 766, а рішення Господарського суду Рівненської області від 02.06.2022 у справі № 918/953/21 в цій частині залишити без змін з мотивів, викладених у цій постанові.

3. В іншій частині постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 у справі № 918/953/21 залишити без змін.

4. Здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, змінивши в пункті 4 резолютивної частини рішення Господарського суду Рівненської області від 02.06.2022 цифри і слова: "4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп." на: "2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп."; у пункті 4 резолютивної частини постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 цифри і слова: "6 810 (шість тисяч вісімсот десять) грн" на: "3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн 00 коп."

5. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ждан-Сервіс" 4 540,00 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.    

6. Доручити Господарському суду Рівненської області видати відповідний наказ. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                        Н. О. Багай

Судді                                                                                                    В. Г. Суховий   
                                                                                                             
                                                                                                             Ю. Я. Чумак