УХВАЛА

16 лютого 2023 року 
м. Київ
cправа №  908/1957/21(908/3544/21) 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Білоус В.В., Пєсков В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,
представників учасників справи:
позивач - не з`явився,
Державна податкова служба України - Пінчук Б.В.,
Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області -  Гавриленко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової служби України в особі Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 (колегія суддів у складі: Чередко А.Є. - головуючий, Коваль Л.А., Мороз В.Ф.) 
та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 (суддя      Юлдашев О.О.)
у справі №908/1957/21(908/3544/21)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" 
до Державної податкової служби України 
про оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень
в межах справи №908/1957/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль"
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

1.          Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.07.2021 відкрито провадження у справі №908/1957/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (далі - ТОВ "ТЕП "Вертикаль"); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника.

2.          У грудні 2021 року ТОВ "ТЕП "Вертикаль" в межах справи про банкрутство звернулось до Господарському суду Запорізької області з позовом до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Запорізькій області про оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень щодо відмови у реєстрації податкової накладної за №1 від 07.10.2021, яка складена за фактом здійснення господарської операції з надання юридичних послуг.

3.          Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що ТОВ "ТЕП "Вертикаль" має КВЕД 69.10 (діяльність у сфері права), тобто він мав право укладати з Товариством з обмеженою відповідальністю "БГС РЕЙЛ" (далі - ТОВ "БГС РЕЙЛ") договір №Ю/7 від 01.04.2021 про надання юридичних послуг, а також позивач надав податковому органу всі необхідні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

4.          Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.10.2021 №3294505/40001366 Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Запорізькій області та рішення Державної податкової служби за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.11.2021 №50571/40001366/2. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "ТЕП "Вертикаль" податкову накладну за №1 від 07.10.2021 датою її первинного подання платником податків на реєстрацію.

5.          Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції зазначив, що позивачем були подані всі необхідні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач має КВЕД 69.10 (діяльність у сфері права), тобто мав право укладати з ТОВ "БГС РЕЙЛ" договір від 01.04.2021 №Ю/7. У зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що у Головного управління ДПС у Запорізькій області були відсутні підстави віднесення податкової накладної №1 від 07.10.2021 до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165.

6.          Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 скасовано в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової служби за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.11.2021 №50571/40001366/2. Ухвалено в цій частині нове рішення. У позовній вимозі про визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової служби за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.11.2021 №50571/40001366/2 - відмовлено. В решті рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 залишено без змін.

7.          Суд апеляційної інстанції погодився із судом першої інстанції про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.10.2021 №3294505/40001366 та зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну.

8.          При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. 

9.          Апеляційний господарський суд зазначив, що відмова ДПС України у реєстрації спірної податкової накладної позивача визнана протиправною, позовна вимога в частині зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену позивачем податкову накладну за №1 від 07.10.2021 була правомірно задоволена судом першої інстанції.

10.          Водночас суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.11.2021 №50571/40001366/2. Центральний апеляційний господарський суд зазначив, що рішення органу ДПС від 03.11.2021 №50571/40001366/2 за результатами скарги позивача не є юридично значимим для позивача, оскільки жодних заходів його реалізації щодо позивача не передбачає, а лише залишає чинним (таким, що має обтяжувальну дію щодо позивача) винесене раніше рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.10.2021 №3294505/40001366.

11.          Державна податкова служба України в особі Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі - скаржник) звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, з урахуванням доповнень до касаційної скарги, просить cкасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022, рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

12.          Підставами касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає п. 1 ч. 2 ст. 287, п. 4 ч. 2 ст. 287, п. 8 ч. 1 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

13.          Так, скаржник вважає, що судами не враховано правовий висновок Верховного Суду щодо застосування положення ч. 2 ст. 4, ст. 44 та ч. 1 ст. 45 ГПК України, ч. 2, ч. 3 ст. 21-1 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 та п. 41.5 ст. 41 ПК України, п. 1, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 "Про деякі питання територіальних органів державної податкової служби", викладений у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №921/574/20. 

14.          Також скаржник зазначає, що ГУ ДПС у Запорізькій області не брало участі у розгляді справи №908/1957/21(908/3544/21), проте оскаржуваними рішеннями було вирішено питання про права, інтереси та обов`язки ГУ ДПС у Запорізькій області, що є підставою для скасування судових рішень відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 310 ГПК України.

15.          На думку скаржника, господарські суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що позов заявлено до неналежного відповідача - ДПС України, не враховано правовий висновок Верховного Суду, відповідно до якого, "встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача", викладений у постановах від 12.12.2018 у справі №372/51/16-ц, від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справі №570/3439/16-ц, від 12.12.2018 у справі №371/51/16-ц, від 12.12.2018 у справі №554/10058/17. 

16.          Крім наведеного, скаржник заважує на тому, що в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 по справі №0940/1240/18 в якій зазначено, що "дослідження тих первинних документів, які не були підставами для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у реєстрації податкової накладної, свідчить про порушення судами вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне розширення предмету доказування".

17.          Скаржник також вважає, що суди обох інстанцій, при встановленні підстав для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної взяли до уваги докази, які не надавались податковому органу для прийняття рішення і, відповідно, не перевірялися.

18.          Скаржник зазначає про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин сторін пункти 4, 5, 6, 7, 9, 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

19.          Відзиви від учасників справи до Верховного Суду не надійшли.

20.          Ухвалою Верховного Суду від 23.01.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України в особі ГУ ДПС у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі №908/1957/21(908/3544/21) та призначено її розгляд на 16.02.2023.

21.          Розглянувши у судовому засіданні матеріали касаційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для передачі справи на розгляд палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в порядку ч. 1 ст. 302 ГПК України, з огляду на таке.

22.          Згідно з імперативними вимогами ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

23.          Тож призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.

24.          Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

25.          Як вже було зазначено вище, підставами оскарження судових рішень стало не врахування, на думку скаржника, в тому числі правового висновку Верховного Суду щодо застосування положення ч. 2 ст. 4, ст. 44 та ч. 1 ст. 45 ГПК України, ч. 2, ч. 3 ст. 21-1 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 та п. 41.5 ст. 41 ПК України, п. 1, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 "Про деякі питання територіальних органів державної податкової служби", викладений у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №921/574/20. 

26.          Відповідно до правового висновку, що викладений у наведеній постанові Верховного Суду від 31.08.2002 №921/574/20, відокремлений підрозділ ДПС України є органом виконавчої влади й може бути стороною в судовому процесі.

27.          У цьому ж зв`язку, на думку скаржника, саме він є належним відповідачем у справі, що переглядається, а не ДПС України.

28.          Крім того, відповідно до наявних матеріалів справи, ДПС України, звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, також стверджувало про те, що після зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ "ТЕП "Вертикаль" направляло до ГУ ДПС у Запорізькій області, а не до ДПС України.

29.          Також ДПС України стверджувало про те, що за результатами розгляду наданих позивачем документів, саме Комісією ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято рішення від 28.10.2021 №3294505/40001366, тобто ДПС України не є належним відповідачем в рамках цієї справи в частині визнання протиправним та скасування зазначеного рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 28.10.2021. Натомість, належним відповідачем в цій частині позовних вимог є саме ГУ ДПС у Запорізькій області, Комісією якого було прийнято оскаржуване рішення.

30.          Верховний Суд враховує, що предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час розгляду позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.10.2021 №3294505/40001366 Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Запорізькій області, а також зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ "ТЕП "Вертикаль" податкову накладну №1 від 07.10.2021 датою її первинного подання платником податків на реєстрацію.

31.          Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

32.          Частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедурних питань (далі - КУзПБ) передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

33.          Відповідно до ч. 3 ст. 7 КУзПБ, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

34.          Однак, згідно з ч. 5 ст. 30 ГПК України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

35.          Відповідно до Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227, Державна податкова служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

36.          Враховуючи, що вимоги у цій справі стосуються як Головного управління ДПС у Запорізькій області так і ДПС України, Верховний Суд вважає за необхідне конкретизувати (уточнити) зазначений висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №921/574/20, зокрема вирішити питання підсудності справ у яких відповідачами є як ДПС України так і її відокремлений підрозділ, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає наявність підстав для передачі справи №908/1957/21(908/3544/21) за касаційною скаргою Державної податкової служби України в особі Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 234, 235, 286, 300, 301, 302, 303, 314 Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Справу №908/1957/21(908/3544/21) за касаційною скаргою Державної податкової служби України в особі Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 передати на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                       В. Картере

Судді                                                                                                    В. Білоус

                                                                                                    В. Пєсков