ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року 
м. Київ

cправа №  870/9/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Картере В.І.

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: відповідно протоколу судового засідання у режимі відеоконференції від 18.01.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина"

на додаткову ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022
у справі 
за заявою              Приватного підприємства "Бережани" за № 12 від 22.02.2021 року (вх. № 01-05/723/21 від 24.02.2021 року)
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 року у третейській справі №09-01/1020 (з врахуванням ухвали третейського суду від 15.12.2020 року про виправлення описки)
у третейській справі 
за             позовом             Приватного підприємства "Бережани" 
до відповідача             Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина"
про             стягнення 706292,05 грн,

ВСТАНОВИВ:
1. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 року у третейській справі №09-01/1020 (з врахуванням ухвали третейського суду від 15.12.2020 року про виправлення описки) (третейський суддя Я.О. Гула) частково задоволено позов ПП «Бережани». Стягнуто з ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» на користь ПП «Бережани» грошові кошти у розмірі 188934,85 грн., з яких: 188373,33 грн. заборгованість за товар, 561,52 грн. пеня, а також 941,87 грн. витрат на відшкодування сплаченого третейського збору. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.
2. ПП «Бережани» звернулось до Західного апеляційного господарського суду із заявою за № 12 від 22.02.2021 року (вх. № 01-05/723/21 від 24.02.2021 року) про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 року у третейській справі №09-01/1020.
3. Додатковою ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 задоволено заяву ПП «Бережани». Ухвалено видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 року у третейській справі №09-01/1020 наступного змісту: стягнути з ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» на користь ПП «Бережани» грошові кошти у розмірі 188934,85 грн., з яких: 188373,33 грн. заборгованість за товар, 561,52 грн. пеня, а також 941,87 грн. витрат на відшкодування сплаченого третейського збору. Стягнуто з ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» на користь ПП «Бережани» витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 року у третейській справі №09-01/1020 в сумі 1135,00 грн.
4. 09.09.2022 року представник позивача третейського спору Шабельник К.П., яка діє на підставі ордеру серії АА №1220608 від 18.07.2022 року, подала через систему «Електронний суд» заяву б/н від 09.09.2022 року (вх. № 01-05/2267/22 від 12.09.2022 року), в якій заявник просить стягнути з ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» на користь ПП «Бережани» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн.
5. Відповідач третейського спору не подавав письмових заперечень проти заявлених позивачем третейського спору витрат на професійну правничу допомогу, 
Короткий зміст оскаржуваної ухвали 

6. Додатковою ухвалою  Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022
заяву Приватного підприємства «Бережани» б/н від 09.09.2022 року (вх. № 01-05/2267/22 від 12.09.2022 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №870/9/21 задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» (79024, м. Львів, вул. Липинського, буд. 54, код ЄДРПОУ 39685014) на користь Приватного підприємства «Бережани» (78053, с. Жуків, Тлумацького р-ну, Івано-Франківської обл., код ЄДРПОУ 41107450) 12500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі №870/9/21.
Ухвалено видати наказ після набрання додатковою ухвалою законної сили.
6.1. У наведеній додатковій ухвалі суд встановив, що додані до неї документи, зважаючи на те, що явка сторін третейського спору в судові засідання не визнавалась судом обов`язковою, а участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, то розмір заявлених позивачем третейського спору витрат на правничу допомогу в сумі 25000,00 грн є завищеним, неспівмірними із складністю цієї справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у суді не відповідають критерію обґрунтованості, реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та витраченому адвокатом часу. 
Водночас, зважаючи на те, що за наслідками розгляду справи № 870/9/21 суд задовольнив заяву ПП «Бережани» про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а також те, що стягнення судом витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем третейського спору розмірі може істотно вплинути на фінансовий стан відповідача третейського спору, що суперечить принципу розподілу таких витрат, розумності їх розміру, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення з ТзОВ «Молочна компанія «Галичина» на користь ПП «Бережани» 12500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі №870/9/21.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

7. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина"  (далі в тексті - Скаржник) надійшла апеляційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати додаткову ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ПП «Бережани» про стягнення витрат на правову ( правничу) допомогу відмовити повністю.
7.1.Скаржник переконує, що заявлена сума витрат є неспівмірною із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.
Крім того Скаржник вважає, що обсяг обставин, які є предметом доказування у цій справі, та доказів, якими підтверджуються ці обставини, не є надто значним, а час, який витрачений адвокатом на надання правничої допомоги у цій справі - вочевидь не відповідає складності спору.
Також, Скаржник вважає, що участь представника Позивача в одному судовому засіданні в режимі відеоконференції не може коштувати 12 500 грн та є неспіврозмірною у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

8. Приватне підприємство "Бережани" подано відзив на апеляційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувану додаткову ухвалу без змін.
Провадження у Верховному Суді

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 870/9/21 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючий, Ткаченко Н.Г., Огородніка       К.М., що підтверджується протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 24.10.2022.
10. Ухвалою Верховного Суду від 03.11.2022 визнано неповажними аргументи клопотання ТОВ "Молочна компанія "Галичина"  про поновлення строку на апеляційне оскарження; залишено без руху апеляційну скаргу ТОВ "Молочна компанія "Галичина"  на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 по справі №         870/9/21; вказано ТОВ "Молочна компанія "Галичина"   усунути недоліки, у такий спосіб: - надати суду клопотання/заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, які відмінні від тих що зазначені у раніше поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне  оскарження.
11. До Верховного Суду від ТОВ "Молочна компанія "Галичина" надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка мотивована тим, що 11.10.2022 були ракетні обстріли, що у своєму наслідку призвело до перебоїв у роботі товариства, яка була відновлена 21.10.2022.

12. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2022 серед іншого відкрито апеляційне провадження у справі № 870/9/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" поданою на додаткову ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у вказаній справі; розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" поданою призначено на 18 січня 2023 року о 12:15 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

13. До Верховного Суду від представника Приватного підприємства "Бережани" надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

14. У зв`язку з припиненням повноважень судді Ткаченко Н.Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 870/9/21 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2023.

15. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.01.2022 заяву представника Приватного підприємства "Бережани" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
Ухвалено здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.

Щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції

16. За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

17. Відповідно до частин першої та другої статті 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2, 3 цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

18. Частиною другої статті 25 ГПК України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Аналогічна норма міститься в частині другій статті 253 зазначеного кодексу. 

19. Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

20. Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди з розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи щодо оскарження рішень третейських судів.

21. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

22. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

23. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

24. Оцінивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти них, заслухавши доповідь судді доповідача, представника Приватного підприємства "Бережани", перевіривши матеріали справи та правильність застосування Західним апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з такого.
25. Предметом судового перегляду є правомірність стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №870/9/21.

26 Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

27. Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

28. За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 

29. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

30. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

31. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

32. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України). 

33. Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України). 

34. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 

35. Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

36. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

37. Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 

38. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

39. Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

40. Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

41. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112). 

42. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

43. Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

44. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20). 
45. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у оскаржуваній додатковій ухвалі, на підтвердження понесення ПП «Бережани» витрат на послуги адвоката позивач третейського спору подав копії наступних документів: ордер серії АА №1220608 від 18.07.2022 року на ім`я адвоката Шабельник К.П., виданий АО «Легаллітіс», договір про надання правової допомоги № AD-0104 від 18.07.2022 року, укладений між ПП «Бережани» та АО «Легаллітіс», додаткову угоду № 1 від 18.07.2022 року до договору про надання правової допомоги № AD-0104 від 18.07.2022 року, акт від 07.09.2022 року приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) по договору про надання правової допомоги № AD-0104 від 18.07.2022 року, рахунок на оплату № 08/09-1 від 08.09.2022 року на суму 25000,00 грн. та платіжне доручення № 397 від 15.09.2022 року на суму 25000,00 грн.
46. Відповідно до акта від 07.09.2022 року приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) по договору про надання правової допомоги № AD-0104 від 18.07.2022 року, ПП «Бережани» надано правничу допомогу на загальну суму 25000,00 грн. Зазначена сума винагороди сплачена за здійснення захисту прав та представництво інтересів в Західному апеляційному господарському суді у справі №    870/9/21 за заявою ПП «Бередани» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 року у третейській справі №09-01/1020.
47. Оцінивши подані ПП "Бережани" докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з обставин справи, Верховний Суд керуючись статтями 126, 129 ГПК України, погоджується із судом другої інстанції, що витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у Західному апеляційному господарському суді підлягають розподілу у сумі 12        500 грн, оскільки такі витрати співрозмірні з виконаною роботою, отже їх розмір є обґрунтованими у зазначеному вище розмірі.
48. Слід звернути увагу, що мотивуючи прийняту додаткову ухвалу, Західний апеляційний  господарський суд зменшив суму витрат  на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи врахував, що:
- ПП «Бережани» звернулось до Західного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду 24.02.2021 року, яку підписав директор Лобода Д.Ю., тобто задовго до укладення договору про надання правової допомоги з АО «Легаллітіс».
- Представник ПП «Бережани» Шабельник К.П. (АО «Легаллітіс») приймала участь в одному судовому засіданні по розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду в режимі відеоконференції (05.09.2022 року), не подавала жодних письмових пояснень по суті даної заяви.
- Явка сторін у справі №870/9/21, зокрема й позивача третейського спору, не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони у справі. 
- У договорі про надання правової допомоги (з наступними змінами та доповненнями) клієнт та адвокатське об`єднання вправі визначити розмір винагороди за надання клієнту юридичних послуг на власний розсуд. Проте, ці витрати не повинні бути непомірним тягарем для іншого учасника справи, який не є стороною цього договору. 

49. У зв`язку з наведеним вбачається, що доводи, на які посилається Скаржник фактично були предметом розгляду Західного апеляційного господарського суду та лягли в основу рішення про зменшення відповідних судових витрат.

50. У зв`язку із наведеним Суд відхиляє доводи апеляційної скарги як безпідставні, з огляду на неспростування скаржником в межах доводів апеляційної скарги висновків, які покладені в основу оскаржуваної додаткової ухвали.
51. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У цій справі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків Західного апеляційного господарського суду.
52. Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
53. За встановлених обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала у цій справі - залишенню без змін.

Керуючись статтями 29, 253, 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина"  залишити без задоволення.

2. Додаткову ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі у справі №870/9/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                С.В. Жуков

Судді                                                                                          К.М. Огороднік
                                                                                                      
                                                                                            В.І. Картере