УХВАЛА

15 березня 2023 року 
м. Київ

cправа №  914/4559/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий, Огороднік К.М., Погребняк В.Я.  
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області
на постанову  Західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023
у справі № 914/4559/4
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна",
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю  спільного українсько-російського підприємства "Технобуд" 

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 у цій справі:
- затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТзОВ СУРП "Технобуд";
- визнані погашеними вимоги кредиторів, які не задоволені за недостатністю майна;
- клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та витрат задоволено частково; 
- затверджено звіт арбітражного керуючого Василюка І.М. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/4559/14 про банкрутство ТзОВ СУРП "Технобуд" за період з 11.06.2015 по 30.04.2022 у розмірі 217 754,35 грн, з яких: 199 269,08 грн основна винагорода, 18 485,27 грн витрати. В задоволенні решти частини клопотання відмовлено;
  - клопотання ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредиторів      задоволено      частково; 
  - стягнуто на користь арбітражного керуючого грошову винагороду з кредиторів боржника пропорційно розміру визнаних грошових вимог, а саме: ТзОВ «М «Буд» (3,28%) в розмірі 6 536,03 грн;      ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" (0,17%) в розмірі      338,76 грн; ПП «Ратибор-М» (1%) в розмірі 1 992,69 грн; ГУДПС у Львівській області (10,42%) в розмірі      20 763,84 грн;      ТзОВ "Правнича компанія "РАДА" (0,84%) в розмірі 1 673,86 грн;      ТзОВ "Скорзонера" (2,04%) в розмірі 4 065,09 грн; ТзОВ "Фірма Рубіж" (1,30%) в розмірі 2590,50 грн; ПП "ВАКС" (1,30%) в розмірі      1 494,52 грн;      Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України      у Львівській області (0,37%) в розмірі 737,30 грн;      ПАТ      "Львівобленерго" (0,09%) в розмірі      179,34 грн; ТзОВ "Монітор-Україна"      (3,45%) в розмірі 6 874,78 грн; АТ КБ "Приватбанк" (56,44%) в розмірі 112 467,47 грн; ТзОВ "Пері Україна" (11,59%) в розмірі 23 095,29 грн. В задоволенні решти частини клопотання ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредиторів відмовлено;
- ТзОВ СУРП "Технобуд" ліквідовано;
- провадження у справі про банкрутство ТзОВ СУРП "Технобуд" закрито.
Не погодившись з ухвалою суду,  арбітражний керуючий Василюк І.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу в частині часткового задоволення клопотання про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута та часткового стягнення з кредиторів грошової винагороди у зменшеному розмірі скасувати та прийняти нове рішення, яким клопотання про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора та клопотання та про стягнення з кредиторів грошової винагороди задоволити в розмірі 797 429,60 грн.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 у справі №914/4559/14 в частині задоволення клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредиторів скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди задоволено частково, затверджено звіт арбітражного керуючого Василюка Ігора Миколайовича про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/4559/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-російського підприємства "Технобуд" за період з 11.06.2015 по 30.04.2022 у розмірі 797 026,60 грн., в задоволенні решти частини клопотання відмовлено, клопотання ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредиторів задоволено частково, стягнуто з ТОВ «М «Буд» на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 26142,47 грн та 81,38 грн судового збору, стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 1354,95 грн та 4,22 грн судового збору, стягнуто з ПП «Ратибор-М» на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі      7970,27 грн та 24,81 грн судового збору, стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 83050,17 грн та 258,52 грн судового збору, стягнуто з ТОВ "Правнича компанія "РАДА"  на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 6695,02 грн та 20,84 грн судового збору, стягнуто з ТОВ "Скорзонера" на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича   грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 16259,34 грн та 50,61 грн судового збору, стягнуто з ТОВ "Фірма Рубіж" на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 10361,35 грн та 32,25 грн судового збору, стягнуто з ПП "ВАКС" на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 5977,70 грн та 18,61 грн судового збору, стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України      у Львівській області на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 2949 грн та 9,18 грн судового збору, стягнуто з ПАТ "Львівобленерго"  на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень в розмірі 717,32 грн та 2,23 грн судового збору, стягнуто з ТОВ "Монітор-Україна"      на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 27497,42 грн та 85,59 грн судового збору, стягнуто з АТ КБ "Приватбанк"     на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 449841,81грн та 1400,28 грн судового збору, стягнуто з ТОВ "Пері Україна" на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 92375,38 грн та 287,55 грн судового збору, в задоволенні решти клопотання ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредиторів  відмовлено, в решті частини ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 у справі №914/4559/14 залишено без змін.
13.03.2023 Головне управління ДПС у Львівській області (далі - скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023, якою скасовано ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.09.2022  в частині задоволення клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредиторів у справі №914/4559/14 в порядку статей 286-288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №914/4559/14 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Васьковський О. В., судді: Білоус В. В., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду  від 13.03.2023.
У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В., автоматизованою системою документообігу визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Васьковський О. В., Огороднік К.М., Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду  від 14.03.2023.
Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
При вирішенні питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, залишення касаційної скарги без руху чи її повернення скаржнику, Верховний Суд керується нормами процесуального закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи в силу положень частини третьої статті 3 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017.
Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Частиною другою Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства №2597-VIII від 18.10.2018, який вступив в дію 21.10.2019, визнано такими, що втратили чинність:   Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"   від 14.05.1992 N 2343-XII    з наступними змінами;   Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" від 14.05.1992 N 2344-XII.
В пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
В частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. 
Наведений в частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.
Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя статті 3 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При цьому, як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №    21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 було переглянуто ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 у справі №914/4559/14 тільки в частині задоволення клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредиторів, можливість оскарження якої, у касаційному порядку не передбачено частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства
Такого ж висновку щодо застосування частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства дійшов Верховний Суд, зокрема в ухвалах від 24.01.2020 у справі № 917/966/15, від 18.11.2019 у справі № 910/26972/14, від 09.12.2019 у справі № 911/397/16, від 12.12.2019 у справі № 909/722/14, від 10.02.2022 у справі № 912/1324/16.
Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
Щодо доводів скаржника про можливість касаційного оскарження у цій справі постанови Західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023, прийняту за результатом перегляду ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, у даному випадку, не підлягають застосуванню, оскільки, постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 переглянуто ухвалу тільки в частині задоволення клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредиторів у справі №914/4559/14.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням викладеного, касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023, якою скасовано ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.09.2022  в частині задоволення клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредиторів у справі №914/4559/14 не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті слід відмовити з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України та частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства. 
Керуючись частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235, 287, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -           
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 у справі №914/4559/14.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            О.В. Васьковський

Судді                                                                                                         К.М. Огороднік 

                                                                                                               В.Я. Погребняк