УХВАЛА

23 січня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/13817/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. - (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України
на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2022 
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 
за заявою Міністерства інфраструктури України
про відстрочення виконання судового рішення 
у справі № 910/13817/20
за позовом Антимонопольного комітету України
до Міністерства інфраструктури України 
про зобов`язання виконати рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2022, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від  06.12.2022, у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення від 16.02.2021 у справі № 910/13817/20 відмовлено.
Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України (далі - Міністерство) 05.01.2023 (згідно з відміткою на поштовому конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від  06.12.2022 у справі №  910/13817/20.
Дослідивши матеріали касаційної скарги Міністерства, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За змістом частини першої статті 304 ГПК України ухвали судів першої інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, зокрема, передбачених пунктом 2 частини першої статті 287 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Предметом касаційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про відстрочку виконання судового рішення, яка залишена без змін постановою апеляційного господарського суду.
Відповідно до пункту 24 частини першої статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.
Водночас зазначена ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку (пункт 24 частини першої статті 255 ГПК України), але не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини першої статті 287 ГПК України).
Отже касаційну скаргу у цьому випадку подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
При цьому, Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007). 
Суд зазначає, що вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду", що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.
Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від  06.12.2022 у справі №  910/13817/20, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Додана до касаційної скарги заява про поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження, Судом не розглядається.
Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини першої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від  06.12.2022 у справі №  910/13817/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя          І. Колос

Суддя           І. Булгакова

Суддя                                                                                 Т. Малашенкова