УХВАЛА
13 березня 2023 року 
м. Київ
cправа №  5006/27/69б/2012 (905/748/20) 
Верховний Суд у складі суддів  Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого,  Жукова С.В., Картере В.І.

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецторгобладнання» 

на рішення Господарського  суду Донецької області  від 04.08.2020 
та на постанову     Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020  
у справі  № 5006/27/69б/2012(905/748/20)
за позовом Малого приватного підприємства «Галакс» в особі ліквідатора Новика Євгенія Миколайовича 
до: відповідача 1 Приватного підприємства «Дімітріус», 
відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецторгобладнання», відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство «Регалс»,
про визнання недійсними результатів аукціону від 11.07.2012 та витребування майна із незаконного чужого володіння,

В С Т А Н О В И В:
20.02.2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецторгобладнання» на рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2020 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 у справі                    № 5006/27/69б/2012(905/748/20), в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; скасувати оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанції; ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги мотивовано тим, що повний текст постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020, скаржнику у встановленому законом порядку  вручено не було. Відповідно до п.4 Розділу X «Прикінцевих положень» ГПК України, під час дії картину  встановленого  Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, строк на касаційне провадження підлягає відновленню. Крім того, указом Президента  від 24.02.2022  №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою  агресією російської федерації проти України  в Україні введено  воєнний стан. В результаті військових дій  міста Бердянськ Запорізької області де зареєстрована юридична адреса ТОВ «Спецторгобладнання» та Маріуполь  на території якого знаходиться спірне нерухоме майно  і де проживали  керівники, засновники  та працівники  товариства, були окуповані  російською федерацією.

27.02.2023 від ліквідатора Малого приватного підприємства «Галакс» арбітражного керуючого Новика Євгенія Миколайовича надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження у справі. Заперечення мотивовані зокрема тим, що скаржником подано касаційну скаргу в порушення частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України тобто з пропущенням процесуального строку на касаційне оскарження, а саме за спливом більше двох років після отримання повного тексту судового рішення. На переконання заявника, ТОВ «Спецторгобладнання» не надано жодних доказів на підтвердження наявності особливих та непереборних обставин неможливості звернутися до суду з касаційною скаргою в передбачені процесуальним законодавством строки. 
Крім того, заявник зазначає, що оскаржувані судові рішення переглядалися Верховним Судом за касаційною скаргою Приватного підприємства "Дімітріус". За результатом розгляду  постановою Верховного Суду від 19.05.2021 року касаційну скаргу Приватного підприємства "Дімітріус", залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 у справі № 5006/27/69б/2012 (905/748/20), залишено без змін. Уповноважений представник ТОВ «Спецторгобладнання» приймав участь у судовому засіданні 19.05.2021 року та був обізнаний  про розгляд справи у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 повний текст якої складено 24.12.2020, (оприлюднено в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 28.12.2020) тобто останнім днем подання касаційної скарги є 13.01.2021. 

Однак, касаційну скаргу на оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції подано 20.02.2023, тобто після спливу більш ніж 2 роки після останнього дня строку на касаційне оскарження,  що свідчить про  пропуск процесуального строку.
Крім того, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що постановою Верховного Суду від 19.05.2021 вже було здійснено касаційний перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 та рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2020 у справі №5006/27/69б/2012(905/748/20) за касаційною скаргою іншої особи - Приватного підприємства "Дімітріус", за результатами якого, постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 та рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2020 у справі №5006/27/69б/2012(905/748/20) залишено без змін.
Уповноважений представник ТОВ «Спецторгобладнання» приймав участь у судовому засіданні 19.05.2021 та був обізнаний  про розгляд справи у касаційному порядку.
Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
При цьому згідно із пунктом 7 частини другої, пунктом 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, яке оскаржується. Крім того, до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.
Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення, якщо визнає причини пропуску поважними.
Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Клопотання про поновлення процесуального строку має містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Тобто, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).
Можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.
Суд звертає увагу, що касаційна скарга надійшла безпосередньо до Верховного Суду без матеріалів справи, що позбавляє можливості перевірити доводи щодо направлення чи не направлення Східним апеляційним господарським судом копії оскаржуваного рішення скаржнику засобами поштового зв`язку та/або на  електронну адресу останнього. 

Водночас, колегія суддів зауважує, що інформація про стан судових справ є відкритою, і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення, як за допомогою контакт-центру суду, так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Посилання заявника на положення п.4 Розділу X «Прикінцевих положень» ГПК України та на введення воєнного стану на території України не є безумовним доказом наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Колегія суддів наголошує, що статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Враховуючи вищевикладене, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Отже зазначені скаржником причини подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними для поновлення строку, оскільки залежали лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно непереборних обставин. 

З огляду на викладене, Суд вважає, що підстави наведені у клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецторгобладнання» про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 у справі                                     № 5006/27/69б/2012(905/748/20), слід визнати  неповажними.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду  становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020  становить 2 102 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство ставка судового збору становила 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 16 816 грн. (2 х (2 х 2 102,00) х 200%).

Однак, в матеріалах касаційної скарги надісланої скаржником відсутній документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених  законом порядку і розмірі.
Крім того, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Як вбачається з касаційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецторгобладнання» не надало доказів щодо направлення копії касаційної скарги іншим  учасникам у справі.

Неповідомлення інших учасників справи про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.
Відповідно до ч. 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі  ч. 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 291, 292 ГПК України,    Верховний Суд,     - 

У Х В А Л И В:
1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецторгобладнання» на рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2020 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2020  у справі  № 5006/27/69б/2012(905/748/20) - залишити без руху.
2.Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецторгобладнання» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме:    навести інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження з обгрунтуванням поважності підстав його пропуску; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги  у розмірі 16 816 грн. і надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати; надати докази надіслання копії  касаційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам у справі                               № 5006/27/69б/2012(905/748/20).
3.Роз`яснити скаржнику у справі, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий, суддя                                                                                 Огороднік К.М.
Судді                                                                                                          Жуков С.В.
                                                                                                                    Картере В.І.