УХВАЛА

06 лютого 2023 року 
м. Київ

cправа №  904/272/22 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці
на ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022
у справі № 904/272/22
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Павер Газ»
до  1. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області;
2. Державної казначейської служби України
про  відшкодування шкоди, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 184897,37 грн.

ВСТАНОВИВ:
10.01.2023 Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 у справі №904/272/22.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи  №904/272/22 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 16.01.2022.
Дослідивши матеріали касаційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на таке.
Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Враховуючи, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022  у справі №904/272/22,  підлягала касаційному оскарженню протягом двадцяти днів з дня її постановлення, а саме до 28.12.2022 включно, відтак звернення із касаційною скаргою 10.01.2023 відбулось із пропуском такого строку.
Згідно частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
При цьому, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, долучивши до нього на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження відповідні докази. 
Направляючи касаційну скаргу до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 10.01.2023, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, заявник не зазначає про дату отримання або не отримання копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції 08.12.2022 , та не надає жодних доказів до цього , а також не клопотало про поновлення пропущеного процесуального строку.   Такими доказами можуть бути, зокрема поштовий конверт зі штрихкодовим ідентифікатором у якому копія оскаржуваної постанови надійшла скаржникові, витяг з електронного реєстру руху поштових відправлень ПАТ "Укрпошта".
Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Заявником касаційної скарги не надано поштового конверту в якому отримано копію оскаржуваного судового рішення із зазначенням ідентифікатора поштових відправлень, згідно якого було б можливо перевірити дату отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення, відтак суд позбавлений можливості перевірити чи встановити дійсну дату отримання скаржником постанови суду апеляційної інстанції, що є предметом касаційного оскарження.
Частиною 3 статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень частини 3 статті 292 ГПК України, вказані обставини є підставою для залишення касаційної скарги       без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
Керуючись статтями 234, 235, 288, частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -
          
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022  у справі №904/272/22 залишити без руху.
2. Надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з  наведенням підстав для його поновлення та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав.
3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292, 293 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                            О.В. Васьковський