УХВАЛА

31 січня 2023 року 
м. Київ
cправа №  910/15803/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючий), Малашенкової Т.М. і Селіваненка В.П.,
за участю секретаря судового засідання -    Пасічнюк С.В.,

учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "АЕФ",
представник позивача - не з`явився,
відповідач-1 - акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк",
представник відповідача-1 - Заведій В.І., адвокат (довіреність від 16.02.2022 № 8); Лопатнікова А.В. адвокат (довіреність від 03.03.2020 № 1180-К-Н-О),
відповідач-2 - товариство з обмеженою відповідальністю "Ардена",
представник відповідача-2 - не з`явився,
третя особа-1 - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючкова Тамара Віталіївна,
представник третьої особи-1 - не з`явився,
третя особа-2 - державний реєстратор філії Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" міста Києва Бондаренко Ангеліна Вікторівна,
представник третьої особи-2 - не з`явився,
третя особа-3 - товариство з обмеженою відповідальністю "Артіс",
представник третьої особи-3 - не з`явився,

розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс" 
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу
у справі № 910/15803/19
за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "АЕФ" (далі - ТОВ ?АЕФ?)
до: 1) акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (далі - Банк);
2) товариства з обмеженою відповідальністю "Ардена" (далі - ТОВ ?Ардена?)
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючкова Тамара Віталіївна (далі - Нотаріус);
2) державний реєстратор філії Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" міста Києва Бондаренко Ангеліна Вікторівна (далі - Реєстратор);
3) товариство з обмеженою відповідальністю "Артіс" (далі - ТОВ ?Артіс?),  
про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішень про державну реєстрацію
та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - ТОВ "Артіс" 
до: 1) Банку;
2) ТОВ "Ардена",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ТОВ "АЕФ",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Нотаріус;
2) Реєстратор,
про визнання договору іпотеки недійсним, визнання недійсним правочину щодо звернення стягнення на підставі договору іпотеки та скасування рішень про державну реєстрацію.
За результатами розгляду заяви Верховний Суд
ВСТАНОВИВ:
Постановою Верховного Суду від 16.08.2022 касаційну скаргу Банку залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 28.07.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 у справі                  № 910/15803/19 - без змін.
ТОВ ?Артіс? 30.12.2022 подало заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з Банка на користь ТОВ ?Артіс? понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 22   500,00 грн.  
Банк надіслав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких посилається на безпідставність доводів, викладених у заяві ТОВ ?Артіс? про ухвалення додаткового рішення, просить відмовити у її задоволенні.
Від інших учасників справи заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення не надходило
Представник ТОВ ?Артіс? подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке відхилено Верховним Судом у зв`язку з його необґрунтованістю та враховуючи, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась.
Верховний Суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами першою, другою статті 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На відміну від розгляду справи (в порядку загального провадження) в суді першої та апеляційної інстанцій (статті 218, частина сьома статті  270 ГПК України), судове засідання в яких передбачає стадію судових дебатів, розгляд справи в судовому засіданні в суді касаційної інстанції, за змістом статті 301 ГПК України (порядок розгляду касаційної скарги), не передбачає проведення судових дебатів.
У зв`язку з викладеним, якщо справа в суді касаційної інстанції розглядається з повідомленням учасників справи, заява про відшкодування судових витрат в суді касаційної інстанції, за винятком витрат щодо сплаченого нею судового збору,  має бути зроблена до закінчення проведення судового засідання в цьому суді, а відповідні докази - надані цією стороною або до закінчення судового засідання, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення (касаційним судом).
Водночас ТОВ ?Артіс? не виконані вимоги вказаного процесуального законодавства, оскільки у відзиві на касаційну скаргу (перша заява, яка подана ТОВ ?Артіс? під час касаційного провадження) останнім не надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, а також до закінчення проведення судового засідання у Верховному Суді (16.08.2022) не зроблено (усно або письмово) заяву про відшкодування судових витрат в суді касаційної інстанції, а відповідні докази - не були надані ані до закінчення судового засідання, ані протягом п`яти днів після ухвалення рішення (касаційним судом).
Що ж до заявленого у заяві про ухвалення додаткового рішення клопотання про поновлення строку на подання документів, що підтверджують понесення учасником справи витрат на професійну правничу допомогу, то Судом вказане клопотання відхиляється, оскільки згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
При цьому постанова Верховного Суду у даній справі була ухвалена Судом 16.08.2022, а докази, що підтверджують понесення ТОВ ?Артіс? витрат на професійну правничу допомогу ним подані 29.12.2022, тобто більш ніж через чотири місяці після спливу п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду, встановленого частиною восьмою статті 129 ГПК України.
Частинами 8, 9 статті 80 ГПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Водночас з доданих до заяви про ухвалення додаткового рішення описів вкладення, якими підтверджується направлення копій заяви іншим учасникам справи, вбачається, що учасникам справи були направлені лише копії відповідної  заяви (3 аркуші, що відповідає кількості аркушів заяви) без доказів понесення ТОВ ?Артіс? витрат на професійну правничу допомогу, що, у свою чергу, відповідно до частини 9 статті 80 ГПК України, позбавляє Суд права приймати такі докази до уваги. При цьому Судом враховано, що такі докази не можуть бути наявними у інших учасників справи, оскільки укладені та підписані ТОВ ?Артіс? та адвокатом Петушковим Іваном Сергійовичем, їх обсяг не є надмірним, так як складає 3 аркуші, вони подані до суду не в електронній, а в письмовій формі, а також не можуть бути публічно доступними.
Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
ТОВ ?Артіс? у клопотанні про поновлення строку на подання документів посилається на скрутне фінансове становище та домовленість з адвокатом про відстрочення оплати наданих послуг на піврічного.  
Водночас Суд не може визнати такі причини пропуску строку поважними, оскільки Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що для суду доказам понесення учасником справи витрат на професійну правничу допомогу є саме доведення стороною надання таких послуг, що підтверджується відповідним документом (зокрема актом приймання-передачі виконаних робіт), а не їх фактична оплата. 
Крім того, обставини викладені у клопотанні про поновлення строку не є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.
Враховуючи викладене та беручи до уваги не подання ТОВ ?Артіс? попереднього розрахунку судових витрат, відповідної заяви у встановлені процесуальним законодавством строки, докази направлення іншим учасникам судового процесу доказів понесення ТОВ ?Артіс? витрат на правничу допомогу та не доведення поважності причин пропуску процесуального строку, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених ТОВ ?Артіс? у зв`язку з касаційним переглядом справи № 910/15803/19.
Керуючись статтями 124, 129, 244 ГПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Артіс" у прийнятті додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 910/15803/19 у суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            І. Булгакова
Суддя                                                                                                            Т. Малашенкова
Суддя                                                                                                             В. Селіваненко