УХВАЛА

27 березня 2023 року 
м. Київ
cправа №  914/2453/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М., 

розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду Львівської області 
(суддя - Манюк П.Т.)
від 01.11.2022 
та постанову Західного апеляційного господарського суду
(головуючий -   Кордюк Г.Т., суддів Кравчук Н.М., Матущака О.І.)
від 06.02.2023

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго"
про стягнення 911 815, 25 грн,

ВСТАНОВИВ: 

1.          У серпні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач, Укренерго) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" (далі - відповідач, Львівобленерго) про стягнення 911 815, 25 грн.

2.          Позов обґрунтований несвоєчасною сплатою відповідачем послуг передачі електричної енергії відповідно до умом Договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 10.06.2019 № 0521-02041. 

3.          Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.11.2022 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Львівобленерго на користь Укренерго суму в розмірі 716 489, 46 грн, з яких: 205 961, 68 грн пені, 101 528, 93 грн 3% річних, 395 366, 57 грн інфляційних втрат, 13 632, 28 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4.          Суд виходив з того, що при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії сторони зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у відповідача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Львівобленерго зобов`язане здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць. Відповідач неналежно виконав умови договору, допустив прострочення оплати послуг з передачі електричної енергії, тому позовні вимоги про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат є обґрунтованими. Крім того, суд дійшов висновку щодо зменшення розміру пені на 50%.

5.          06.02.2023 Західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою змінив пункт 2 резолютивної частини рішення і виклав його у новій редакції: стягнув з Львівобленерго на користь Укренерго суму в розмірі 451 084, 56 грн, з яких: 25 259, 31 грн пені; 30 458, 68 грн 3% річних; 395 366, 57 грн інфляційних втрат. У решті рішення залишив без змін. 

6.          Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо неналежного виконання відповідачем умов договору, а саме допущене прострочення оплати послуг з передачі електричної енергії, що є підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством, зокрема, в частині стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних втрат.
Проте, не погодився з судом першої інстанції в частині нарахування пені у розмірі 365 607, 36 грн. Врахувавши висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21 щодо застосування пункту 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 08.04.2020 № 766 "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"  (далі - постанова НКРЕКП № 766) щодо заборони нарахування пені у період з 08.04.2020 до 26.01.2021, суд апеляційної інстанції здійснив розрахунок суми пені (оплату за фактичний обсяг наданої послуги за грудень 2020 року відповідач здійснив 01.02.2021) з 27.01.2021 по 31.01.2021 в розмірі 41 215, 03 грн. 
Сума стягнення нарахувань за грудень 2020 року дорівнює пені в розмірі 41 215, 03 грн, 3 % річних в розмірі 91 401, 86 грн та інфляційних втрат в розмірі 392 338, 36 грн. Розрахунки нарахувань, здійснені місцевим господарським судом, за січень 2021 року, вересень 2020 року та квітень 202 року є правильними. 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення пені та 3% річних на 70%.

7.          03.03.2023 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог у стягненні 386 664, 05 грн пені, 71 070, 25 грн 3% річних та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

8.          Верховний Суд дослідив матеріали касаційної скарги та виходить з наступного.

9.          Предметом позову у цій справі є стягнення 911 815, 25 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 2 270,00 грн = 1 135 000,00 грн).

10.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

11.          Забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 9 частини третьої статті 2 ГПК України).

12.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, учасники справи мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

13.          Зокрема, пунктом 2 частини третьої цієї статті визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

14.          В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував пункт 2 Постанови НКРЕКП №766, в редакції від 30.04.2020 (внаслідок неправильного визначення статусу відповідача на ринку електроенергії як електропостачальника замість належного - Оператора системи розподілу, яким насправді є відповідач), замість належного пункту 4 вказаної Постанови, та зробив помилковий висновок щодо не нарахування пені за порушення термінів розрахунку за послуги з передачі в період з 08.04.2020 по 26.01.2021. Висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 4 Постанови НКРЕКП №766, який містить дозвіл не застосовувати до Операторів системи розподілу  нарахування неустойки, відсутній (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України).

15.          Також скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми статей 233 ГК України та 551 ЦК України щодо можливості зменшення процентів річних,  нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, та не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.06.2021 у справі № 904/3177/20, що застосування судами обмежень свободи договору носить винятковий характер, виключність випадку для зменшення судом розміру процентів річних нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України має бути підтверджена встановленими судами дійсно надзвичайними обставинами (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України).

16.          З огляду на те, що предметом спору у справі є стягнення суми, яка не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб скаржник вказує, що відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Скаржник вважає, що застосування судами правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 щодо можливості, за певних умов, зменшення розміру 3 % річних, слід вкрай винятково, справедливо, виважено та обґрунтовано. Зазначене питання права має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та потребує відповіді касаційного суду, яка повинна надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для широкого кола суб`єктів правовідносин.

17.          Беручи до уваги те, що в обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 4 Постанови НКРЕКП №766, а також застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо їх застосування, викладеного у постанові від 24.06.2021 у справі № 904/3177/20, Верховний Суд дійшов висновку щодо необхідності відкриття  касаційного провадження у справі, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

18.          Відповідно до частини четвертої статті 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження. 

19.          Відповідно до частини  тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Керуючись частиною тринадцятою статті 8, статтями 234, пунктами 1, 3 частини другої, підпунктом "а" пункту 2 частини третьої статті 287, статтями 288, 290, 294, частиною четвертою статті 301 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Відкрити касаційне провадження у справі № 914/2453/21 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Львівської області від 01.11.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2023.

2.          Призначити до розгляду касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

3.          Надати відповідачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 19 квітня  2023 року. 

4.          Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

5.          Роз`яснити представникам відповідача обов`язок реєструвати офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі осіб, зазначених в частині шостій статті 6 ГПК України. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

6.          Витребувати з Господарського суду Львівської області та/або Західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 914/2453/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                             І. Кондратова

Судді                                                                                     Г. Вронська

                                                                                               Н. Губенко