УХВАЛА

09 березня 2023 року 

м. Київ

cправа №  910/5156/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І., 

за участю секретаря судового засідання - Крапивної А.М.,

за участю представників:
Акціонерного товариства «Сбербанк» (Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк») - не з`явився,
Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Ен Енд Ді» - не з`явився, 
Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лугіна Андрія Івановича - не з`явився, 
Міністерства юстиції України в особі Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Колток О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства юстиції України в особі Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022
(головуючий - Алданова С.О., судді Зубець Л.П., Шапран В.В.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2021
(суддя - Босий В.П.)
у справі № 910/5156/21
за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» (Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк»)
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Ен Енд Ді», 2) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лугіна Андрія Івановича, 3) Міністерства юстиції України в особі Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
про визнання протиправним та скасування запису,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Сбербанк» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Ен Енд Ді», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лугіна Андрія Івановича та Міністерства юстиції України в особі Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування запису.

Позов мотивовано тим, що процедуру ліквідації ТОВ «Юридична фірма «Ен Енд Ді» проведено на підставі сфальшованих документів та всупереч вимогам чинного законодавства.

Позивач зазначає, що дії ліквідатора та власника ТОВ «Юридична фірма «Ен Енд Ді» є зловживанням правами, які були використані виключно для уникнення цивільно-правової відповідальності за невиконання договірних зобов`язань перед позивачем.

Позивач наголошує, що запис про припинення юридичної особи не є беззаперечним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася. Якщо процедуру ліквідації юридичної особи не було здійснено належним чином, то внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення цієї юридичної особи не є актом, з яким пов`язується її припинення та припинення права власності на її майно, а є лише записом, який не тягне за собою наслідків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 у справі № 910/5156/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022, задоволено позовні вимоги позивача. Визнано протиправним та скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення ТОВ «Ен Енд Ді».

Судові рішення мотивовані тим, що станом на момент прийняття єдиним учасником та керівником ТОВ «Ен Енд Ді» рішення про припинення юридичної особи, шляхом її ліквідації у добровільному порядку, Чернишову О.О. було достеменно відомо про існування рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2020, яким встановлено факт наявності у ТОВ «Ен Енд Ді» боргу перед АТ «Сбербанк». Рішенням єдиного учасника ТОВ «Ен Енд Ді», оформленого протоколом від 03.11.2020, затверджено порядок проведення ліквідаційної процедури ТОВ «Ен Енд Ді», до переліку заходів якого, зокрема, включено виявлення кредиторів боржника та направлення їм відповідних листів з пропозицією заявити свої вимоги до ТОВ «Ен Енд Ді» протягом двох місяців з моменту опублікування державним реєстратором оголошення про припинення ТОВ «Ен Енд Ді». В той же час, жодних доказів на підтвердження факту виконання ліквідатором (Чернишовим О.О.) затвердженої процедури та направлення на адресу АТ «Сбербанк» відповідних пропозицій матеріали справи не містять.

Крім того, суди попередніх інстанцій, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 110 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, вказують на те, що у випадку, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами, звернення такого боржника до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі щодо свого банкрутства є обов`язком керівника боржника.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що внесення запису про припинення юридичної особи унеможливлює існування у неї правоздатності, яка могла б забезпечити можливість пред`явлення безпосередньо до такої особи вимог про оскарження рішень її органів щодо внесення спірного запису чи інших дій, пов`язаних з її припиненням, а тому належним способом захисту прав та інтересів, в такому випадку, є пред`явлення позову до державного реєстратора з вимогою про скасування зазначеного запису.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Міністерство юстиції України в особі Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві в позові до Міністерства юстиції України в особі Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Підставою касаційного оскарження скаржник вказує п. 1 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального України та зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах у справах: № 523/9076/16-ц, №705/3876/18, №639/6295/16-ц, № 686/23977/18, № 612/808/18 (щодо критеріїв визначення судом належного відповідача).

Крім того, скаржник вказує на те, що належним способом захисту у даних правовідносинах є позовна вимога про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи, а судове рішення про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру.

Ухвалою Верховного Суду від 13.02.2023 у справі № 910/5156/21 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України в особі Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та призначено скаргу до розгляду.

Верховним Судом встановлено, що з метою вирішення виключної правової проблеми та забезпечення розвитку права і формування єдиної правозастосовчої практики у суспільно значимих відносинах, Верховний Суд ухвалою від 26.10.2022 справу №910/15792/20 разом із касаційною скаргою передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Верховний Суд у зазначеній ухвалі наголосив на тому, що вчинення державним реєстратором дій, які оскаржує позивач, з огляду на те, що вони порушують його права чи законні інтереси, а також скасування реєстраційних дій на підставі ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» свідчить про те, що державний реєстратор є безпосереднім суб`єктом відповідного матеріального правовідношення (оскарження його дій), що є основним критерієм віднесення його до таких учасників справи як відповідач.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 01.12.2022 прийнято до розгляду справу № 910/15792/20. 

Велика Палата Верховного суду в цій ухвалі вказала на те, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, на підтвердження кількісного критерію виключної правової проблеми у цій справі, зазначив, що питання належності відповідача виникає у значній кількості спорів щодо оскарження реєстраційних дій державного реєстратора, а для його вирішення є необхідним формування Великою Палатою Верховного Суду єдиного підходу у правозастосуванні при розгляді такої категорії спорів.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У цьому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, та оскільки висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/15792/20 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, то Верховний Суд вважає за необхідне зупинити провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України в особі Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 у справі № 910/5156/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/15792/20.

Керуючись ст.ст. п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити касаційне провадження у справі № 910/5156/21, відкрите за касаційною скаргою Міністерства юстиції України в особі Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/15792/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя           О. А. Кролевець

Судді          О. М. Баранець  

          В. І. Студенець