ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року 
м. Київ

Cправа №  873/86/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г.,
суддів: Картере В. І., Погребняка В. Я.
за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І., 

учасники справи:
представники ФГ "Агро-Союз" в судове засідання не з`явилися,
представник ПП "Адлєр" - Бонтлаб В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Фермерського господарства "Агро-Союз"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 
у складі судді Полякова Б. М. 

за заявою Фермерського господарства "Агро-Союз"
про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17.08.2022
у третейській справі №17/22
за позовом Приватного підприємства "Адлєр"
до Фермерського господарства "Агро-Союз"
про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку з неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань

ВСТАНОВИВ
Обставини справи 
1.          26.03.2020 між Приватним підприємством "Адлєр" (далі - ПП "Адлєр") та Фермерським господарством "Агро-Союз"  (далі - ФГ "Агро-Союз") укладено договір поставки товару №364/АДЛ, відповідно до п. 9.2, сторони погодили те, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного Договору, припиненні, зміні, визнання недійсним повністю або частково, або у зв`язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків за адресою: 02660, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15 (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду №007-2005 від 21.06.2005, видане Київським міським управлінням юстиції) відповідно до Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://tretsud.aub.org.ua. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього Регламенту.
Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди.
Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору.
2.          04.08.2022 ПП "Адлєр" звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ФГ "Агро-Союз" про стягнення донарахованого розміру грошових коштів, у зв`язку з неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання згідно з договором поставки від  26.03.2020 №364/АДЛ. 
3.          Розпорядженням голови Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків для розгляду справи № 17/22 призначено третейського суддю Мамченко Ю. В.
4.          05.08.2022 ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у третейській справі № 17/22 порушено провадження за позовом ПП "Адлєр" до ФГ "Агро-Союз". 
5.          17.08.2022 рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у третейській справі 17/22 позов ПП "Адлєр" до ФГ "Агро-Союз" про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача донарахований розмір грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за договором поставки товару №364/АДЛ від 26.03.2020 у сумі 577 703,72 грн; стягнуто з ФГ "Агро-Союз" на користь ПП "Адлєр" третейський збір у сумі 6   177   грн.

Короткий зміст заяви про скасування рішення третейського суду
6.          08.09.2022 ФГ "Агро-Союз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17.08.2022 у третейській справі №17/22.
7.          В обґрунтування своєї заяви про скасування вказаного рішення третейського суду заявник зазначає п. 2 ч. 2 ст. 350 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та вказує, що оскаржуваним рішенням третейського суду вирішено питання, які виходять за межі третейської угоди, оскільки третейським судом в особі одного і того ж судді Мамченко Ю. В. за договором поставки від  26.03.2020 №364/АДЛ стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати (третейська справа № 22/21) та курсову різницю (третейська справа № 17/22), що не передбачено ні нормами законодавства, ні умовами договору поставки. 
8.          При цьому, заявник стверджує, що всупереч висновків Верховного Суду, які викладені в постановах від 14.12.2021 у справі № 905/2881/17, від 29.04.2021 у справі № 910/11077/20, від 25.11.2019 у справі №130/1058/16, від 23.10.2019 у справі № 369/661/15-ц, від 23.09.2019 у справі № 638/4106/16-ц, від 20.02.2019 у справі № 638/10417/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, позивачем безпідставно пред`явлено до стягнення інфляційні втрати та курсову різницю, незважаючи на попереднє стягнення інфляційних. 
9.          Крім того, також скаржник посилався на п. 4 ч. 2 ст. 350 ГПК України та стверджував, що склад третейського суду є неналежним, оскільки третейський суддя на підставі ч. 1 ст. 55 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків мав винести ухвалу про повернення позовної заяви позивачу з підстав відсутності обґрунтованого розрахунку стягуваної суми. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
10.          15.11.2022 ухвалою Північного апеляційного господарського суду у задоволенні заяви ФГ "Агро-Союз" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17.08.2022 у третейській справі №17/22 відмовлено. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17.08.2022 у третейській справі №17/22 залишено без змін.
11.          Судом встановлено, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, а також цим рішенням не вирішувались питання, які виходять за межі третейської угоди (п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 350 ГПК України); справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону (п. 1 ч. 2 ст. 350 ГПК України); склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону (п. 4 ч. 2 ст. 350 ГПК України); третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі (п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України).
12.          Суд зазначив, що всі наведені заявником факти стосуються виключно необґрунтованості та невідповідності закону та позиціям Верховного Суду самого рішення третейського суду, проте, господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
А. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
13.          24.11.2022 ФГ "Агро-Союз" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ФГ "Агро-Союз" та скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17.08.2022 у третейській справі №17/22 повністю. 
14.          Скаржник стверджує, що, приймаючи оскаржувану ухвалу, Північним апеляційним господарським судом, не враховано та безпідставно залишено поза увагою ті обставини, що рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди - п. 2 ч. 2 ст. 350 ГПК України та, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону - п. 4 ч. 2 ст. 350 ГПК України.
15.          На думку скаржника, Постійно діючий Третейський суду при Асоціації українських банків розглядаючи та задовольняючи позовні вимоги ПП "Адлєр" до ФГ "Агро-Союз", щодо стягнення курсової різниці, незважаючи на попереднє стягнення інфляційних втрат, фактично вирішив питання які виходять за межі третейської угоди та не дотримався правової позиції Верховного Суду. Скаржник посилається на висновки, викладені у постановах від 14.12.2021 у справі №   905/2881/17, від 29.04.2021 у справі № 910/11077/20, від 25.11.2019 у справі №130/1058/16, від 23.10.2019 у справі № 369/661/15-ц, від 23.009.2019 у справі № 638/4106/16-ц, від 20.02.2019 у справі № 638/10417/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц.
16.          Скаржник вказує на наявність підстав вважати, що склад третейського суду, яким прийнято оскаржуване рішення, не відповідав вимогам закону, оскільки, за доводом відповідача, третейською суддею Мамченко Ю. В. допущено порушення ч. 1 ст. 55 Регламенту постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків та не повернуто позовну заяву ПП "Адлєр", яка не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної суми.

Б. Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу
17.          18.01.2023 до Верховного Суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, як законну та обґрунтовану. 
18.          Позивач вказує, що приписами ст. 51 Закону України "Про третейські суди" і ст. 350 ГПК України не передбачено такої підстави для оскарження та скасування рішення третейського суду як, порушення судом математичних розрахунків під час стягнення сум заборгованостей та/або невірне визначення правових підстав позовних вимог, тощо - тобто, заперечення або не згода апелянта щодо змісту та сутності позовних вимог в межах третейської справи до винесення третейським судом рішення по суті спору.
19.          ПП "Адлєр" вважає, що ФГ "Агро-Союз" у даній справі, безпідставно вдався до застосування "правового пуризму", надмірної процесуально формальності, залишивши поза увагою факт виникнення та існування невиконаних грошових зобов`язань.
20.          Посилання скаржника на те, що рішення третейського суду у справі №17/22 винесено третейським судом поза межами власної компетенції, позивач вважає безпідставним.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду попередньої інстанції
21.          Оцінивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи та правильність застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наступне.
22.          Відповідно до ч. 2 ст. 24 ГПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.
23.          Згідно з ч. 2 ст. 25 ГПК України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
24.          На розгляд Суду постало питання наявності або відсутності підстав для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17.08.2022 у третейській справі №17/22.
25.          Відповідно до ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:
1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;
2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;
3) третейську угоду визнано судом недійсною;
4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;
5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Скасування господарським судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.
26.          Аналогічні положення містить стаття 51 Закону України "Про третейські суди".
27.          Верховний Суд звертає увагу, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
28.          Виходячи із вказаних правових норм, при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" та ст. 350 ГПК України (постанова Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №870/21/21).
29.          Колегія суддів також звертає увагу на те, що встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України, статті 56 Закону України "Про третейські суди". Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 876/32/20. 
30.          Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
31.          Ч. 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи, а також адміністратор за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.
32.          У п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.
33.          Відповідно до частин 1, 4 - 6 статті 12 Закону України "Про третейські суди" Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.
34.          Як встановлено Північним апеляційним господарським судом та вбачається з матеріалів справи, пунктом 9.2. договору поставки товару №364/АДЛ від 26.03.2020, сторони погодили те, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного Договору, припиненні, зміні, визнання недійсним повністю або частково, або у зв`язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків за адресою: 02660, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15 (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду №007-2005 від 21.06.2005 року, видане Київським міським управлінням юстиції) відповідно до Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://tretsud.aub.org.ua. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з Регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього Регламенту. Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору.
35.          Докази визнання недійсним чи оспорення договору поставки товару №   364/АДЛ від 26.03.2020 чи третейської угоди сторонами у цій справі не надані та в матеріалах справи відсутні.             
36.          Таким чином, умовами 9.2. Договору поставки товару № 364/АДЛ від 26.03.2020 сторони уклали третейську угоду у формі третейського застереження в договорі поставки товару № 364/АДЛ від 26.03.2020 та погодили передачу будь-якого спору, що виникне на підставі вказаних договорів на розгляд Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків у відповідності до Регламенту третейського суду.
37.          ФГ "Агро-Союз" стверджує, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17.08.2022 у третейській справі №17/22  вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, оскільки задовольняючи позовні вимоги ПП "Адлєр" до ФГ "Агро-Союз", щодо стягнення курсової різниці не дотримався правової позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 14.12.2021 у справі №   905/2881/17, від 29.04.2021 у справі №   910/11077/20, від 25.11.2019 у справі №130/1058/16, від 23.10.2019 у справі № 369/661/15-ц, від 23.009.2019 у справі № 638/4106/16-ц, від 20.02.2019 у справі № 638/10417/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц.
38.          Однак, доводи відповідача про безпідставне стягнення третейським судом з нього спірних сум не свідчить про вирішення третейським судом питання, що виходять за межі третейської угоди і не є підставою для скасування рішення третейського суду в розумінні ст. 350 ГПК України. Натомість такі доводи зводяться до незгоди відповідача із рішенням третейського суду та результатом вирішення спору. 
39.          Верховний Суд вкотре наголошує, що при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" та ст. 350 ГПК України.
40.          Відносно доводів відповідача про те, що склад третейського суду, яким прийнято оскаржуване рішення, не відповідав вимогам закону, оскільки судом не повернуто позовну заяву ПП "Адлєр", яка не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної суми, Суд зазначає, що такі доводи не свідчать про невідповідність складу третейського суду вимогам закону та не є підставою, в розумінні ст. 350 ГПК України, для скасування рішення третейського суду.
41.          Разом з тим, Суд відзначає, що стаття 19 Закону України "Про третейські суди" встановлює підстави для відводу та самовідводу третейського судді.
42.          Відповідно до ч. 2 - 5 ст. 20 Закону України "Про третейські суди" третейський суддя повинен без зволікання повідомити сторони про підстави його відводу чи самовідводу, зазначені у статті 19 цього Закону, що виникли після початку третейського розгляду, та заявити самовідвід. За наявності підстав, зазначених у статті 19 цього Закону, сторона може заявити про відвід обраного нею третейського судді лише у разі, якщо обставини, які є підставою для відводу призначеного чи обраного нею третейського судді, стали відомі цій стороні після його призначення чи обрання. Сторони можуть погоджувати процедуру відводу третейського судді у третейському суді для вирішення конкретного спору. Процедура відводу третейського судді у постійно діючому третейському суді визначається регламентом третейського суду з додержанням вимог цього Закону. Якщо в третейській угоді або у регламенті третейського суду не визначена процедура відводу третейського судді, то письмова мотивована заява про відвід третейського судді має бути подана стороною протягом трьох днів після того, як цій стороні стали відомі обставини, які є підставою для відводу третейського судді відповідно до цього Закону.
43.          Водночас, матеріали третейської справи не містять заяв сторін у справі про відвід третейському судді Мамченко Ю. В., яка розпорядженням голови Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків призначена для розгляду третейської справи № 17/22. 
44.          Обґрунтованих доводів та доказів про невідповідність третейського судді Мамченко Ю. В. вимогам закону скаржником не наведено. 
45.          Відтак встановивши, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, склад третейського суду відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди", а також відсутність інших визначених ст. 350 ГПК України підстав для скасування рішення третейського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні заяви ФГ "Агро-союз".
46.          Отже, колегія суддів Верховного Суду погоджується з судом першої інстанції, про те, що справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду, рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону, доказів вирішення третейським судом питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі - до матеріалів справи не надано.
47.          Водночас, скаржником не доведено наявності підстав, визначених статтею 350 ГПК України для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17.08.2022 у третейській справі №17/22.
48.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
49.          У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
50.          Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
51.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 275, статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга ФГ "Агро-Союз" підлягає залишенню без задоволення, а прийнята у справі ухвала Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 - залишенню без змін.

В.  Розподіл судових витрат
52.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Агро-Союз" залишити без задоволення.  
2.          Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 у справі № 873/86/22 залишити без змін. 
3.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Пєсков

Судді                                                                                                    В. Картере
                                                                                          
                                                                                                    В. Погребняк