ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року 
м. Київ
cправа №911/1201/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Баранця О. М. - головуючого, Вронської Г. О., Студенця В. І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Принцевської Н. М., Діброви Г. І., Ярош А. І.
від 30 січня 2023 року
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Реал Естейт",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД",
про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ

Обставини, що передували прийняттю оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду 

Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю  Фірми "Реал Естейт", в якому просило суд в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Консоль ЛТД" перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" за кредитним договором № 10124-6/КЛ від 14.08.2008 в розмірі 70 384 028 грн. 71 коп., з яких: 22 000 000 грн.00 коп. - основна заборгованість за кредитом;                                     22 602 850 грн. 83 коп. - сума несплачених відсотків; 361 534 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 4 826 739 грн. 73 коп. - пеня за несвоєчасну сплату основної суми заборгованості; 2 838 904 грн. 11 коп. - відповідальність за порушення грошового зобов`язання; 17 754 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30.09.2011 за реєстровим  №4217: нежилі приміщення, загальною площею 97,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Пішонівська (вулиця Ковалевського) буд. 22/1, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю Фірмі "Реал Естейт" на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.09.2007 на підставі договору пайової участі у фінансуванні будівництва від 16.08.2005 № 1449/299-491 та акту прийому-передачі квартири від 04.09.2007 №385, зареєстрованого у Комунальному підприємстві "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" 22.10.2007 під №1355, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно під №20734944, вартістю 858893 грн. шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь"; визнати за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" право власності на нежилі приміщення, загальною площею 97,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Пішонівська (вулиця Ковалевського) буд. 22/1, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю Фірмі "Реал Естейт" на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.09.2007 на підставі договору пайової участі у фінансуванні будівництва від 16.08.2005 №1449/299-491 та акту прийому-передачі квартири від 04.09.2007 №385, зареєстрованого у Комунальному підприємстві "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" 22.10.2007 під №1355, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно під №20734944.    

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.04.2017 у справі №911/1201/16 (прийнятого за результатами нового розгляду справи) позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" задоволено повністю, в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Консоль ЛТД" перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" за кредитним договором №10124-6/КЛ від 14.08.2008, в розмірі 70 384 028 грн. 71 коп., з яких: 22 000 000 грн.  - основна заборгованість за кредитом; 22 602 850 грн. 83 коп. - сума несплачених відсотків; 361 534 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів;                                                  4 826 739 грн. 73 коп. - пеня за несвоєчасну сплату основної суми заборгованості; 2 838 904 грн. 11 коп. - відповідальність за порушення грошового зобов`язання; 17 754 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30.09.2011 за реєстровим №4217: нежилі приміщення, загальною площею 97,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Одеська область,       м. Одеса, вул. Пішонівська (вулиця Ковалевського) буд. 22/1, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Реал Естейт" на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.09.2007 на підставі договору пайової участі у фінансуванні будівництва від 16.08.2005 №1449/299-491 та акту прийому-передачі квартири від 04.09.2007 № 385, зареєстрованого у Комунальному підприємстві "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" 22.10.2007 під №1355, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно під №20734944, вартістю 1 407 388 грн. (без ПДВ) шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь"; визнано за Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" право власності на нежилі приміщення, загальною площею 97,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Пішонівська (вулиця Ковалевського) буд. 22/1, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю Фірмі "Реал Естейт" на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.09.2007 на підставі договору пайової участі у фінансуванні будівництва від 16.08.2005 №1449/299-491 та акту прийому-передачі квартири від 04.09.2007 №385, зареєстрованого у Комунальному підприємстві "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" 22.10.2007 під №1355 в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно під №20734944; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Реал Естейт" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" витрати по сплаті судового збору у сумі 12 883 грн. 40 коп.

07.10.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2017 у справі №911/1201/16.

Скарга обґрунтована тим, що рішення у даній справі впливає на права та обов`язки ОСОБА_1, оскільки вона є власницею майна, на яке звернуто стягнення в межах даної справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 відкрито апеляційне провадження по справі №911/1201/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2017.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду і мотиви її прийняття

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 у справі №911/1201/16 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2017 у справі №911/1201/16.

Ухвала суду мотивована тим, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду не містить жодних висновків щодо прав та обов`язків апелянта ОСОБА_1. 

Суд апеляційної інстанції вказав, що в даному випадку скаржником, як особою яка не брала участі у справі, оскаржується рішення суду першої інстанції, яке жодним чином не стосується і не впливає на права і обов`язки скаржника, і під час вирішення даного спору питання щодо його прав та обов`язків судом не вирішувалось, а тому наявні підстави для закриття апеляційного провадження згідно з п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1, не погоджуючись з ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30 січня 2023 року у справі №911/1201/16, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, просить ухвалу апеляційного господарського суду скасувати, а справу направити до Південно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржниця зазначила про те, що суд апеляційної інстанції при здійсненні апеляційного провадження за її апеляційною скаргою, тобто особи, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки, неправильно застосував та порушив норми процесуального права, не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21 вересня 2020 року у справі № 910/13119/17 та від 24 січня 2023 року у справі №917/154/15.

ОСОБА_1 стверджує, що вона, станом на дату винесення оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у даній справі, вже була власницею майнових прав на те саме майно, на яке визнавалось право власності спірним рішенням. А тому, на думку скаржниці, вона мала бути залучена до розгляду відповідної справи, оскільки відповідне рішення у даній справі позбавило її права власності.

Також скаржниця стверджує, що висновки апеляційного суду в оскаржуваній ухвалі суперечать висновкам, які викладено в постанові Одеського апеляційного суду від 25.01.2023 у справі №522/15351/20, зокрема про те, що незаконність заволодіння майном можна підтвердити лише шляхом оскарження рішення господарського суду.  

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відзиві на касаційну скаргу вважає, що апеляційний господарський суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2017 у даній справі не може вплинути на права, інтереси чи обов`язки ОСОБА_1, оскільки предметом позову є вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки.  Представник Фонду просить закрити касаційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 ст. 296 Господарського процесуального кодексу України та відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Згідно з позицією Європейського Суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 904/897/19.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, та (або) якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо ж судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд вправі закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Такий правовий висновок є сталим, послідовним і викладений у низці постанов, зокрема, у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112, від 16.01.2020 у справі №925/1600/16, у постановах Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №910/21451/16, від 23.11.2020 у справі № 914/1643/19, від 11.01.2021 у справі №925/1600/16.

Предметом розгляду у даній справі є вимога банку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності. 

Рішенням суду першої інстанції було задоволено позов та визнано за Публічним акціонерним товариством «Банк Київська Русь» право власності на нежилі приміщення, загальною площею 97,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Пішонівська (вулиця Ковалевського) буд. 22/1, які належали Товариству з обмеженою відповідальністю Фірмі "Реал Естейт" на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі договору пайової участі у фінансуванні будівництва від 16.08.2005      №1449/299-491 та акту прийому-передачі квартири від 04.09.2007 №385, зареєстрованого у Комунальному підприємстві "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" 22.10.2007 під №1355 в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно - під №20734944.

Задовольняючи вказаний позов місцевий господарський суд виходив із того, що 30.09.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Реал Естейт" (Іпотекодавець) та Публічним акціонерним банком "Київська Русь" (Іпотекодержатель) було укладено Іпотечний договір №4217, згідно з п.1.1. якого іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором №12262-6/КЛ, а також будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом (строку пред`явлення, суми кредиту тощо), які укладені та будуть укладені у майбутньому (надалі - "Кредитний договір"), укладеним між Іпотекодержателем і Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Консоль ЛТД" (Позичальник), за умовами якого останній зобов`язаний Іпотекодержателю по 10.12.2011 включно, у порядку та на умовах, встановлених Кредитним договором, повернути кредит у розмірі 22 000 000 грн. та сплатити проценти за користуванням ним у розмірі 20% річних, комісії та штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2 Іпотечного договору предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно: нежилі приміщення, загальною площею 97,5 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Пішонівська (вулиця Ковалевського), будинок 22/1. Вищезазначене нерухоме майно розташоване на цокольному поверсі будівлі. 

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі: свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 24 вересня 2007 року на підставі договору пайової участі у фінансуванні будівництва від 16 серпня 2005 року, №1449/299-491 та акту прийому-передачі квартири від 04 вересня 2007 року №385, зареєстрованого у Комунальному підприємстві "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" 22 жовтня 2007 року під №20734944 (пункт 1.2. Іпотечного договору).

Як встановлено апеляційним господарським судом, фізична особа ОСОБА_1 не є безпосереднім учасником відповідних правовідносин, не є стороною договорів, а оскаржуване рішення у даній справі не може вплинути на права, інтереси чи обов`язки ОСОБА_1 та не містить жодних висновків щодо прав та обов`язків апелянта ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України, для закриття апеляційного провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2017 у справі №911/1201/16, оскільки таким судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки згаданої особи не вирішувалися.

Доводи ОСОБА_1 про те, що на дату винесення рішення про визнання права власності на предмет іпотеки вона була власником майнових прав на спірне нерухоме майно, а тому мала бути залучена до участі у справі, відхиляються Верховним Судом, оскільки рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30.09.2011 не містить жодних висновків щодо прав та обов`язків ОСОБА_1.

Посилання скаржника на те, що висновки в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 протирічать висновкам, які викладено в постанові Одеського апеляційного суду від 25.01.2023 у справі №522/15351/20, Верховний Суд відхиляє, оскільки висновки апеляційного суду в інших справах щодо застосування норм не є обов`язковими для врахування судами, тоді як висновки Верховного Суду щодо застосування статей 254 та 264 Господарського процесуального кодексу України апеляційним судом у даній справі враховано.

Верховний Суд бере до уваги доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу у тій мірі в якій вони узгоджуються із доводами викладеними і цій постанові. 

Водночас враховуючи міркування, зазначені у цій постанові суд, не вбачає підстав для закриття касаційного провадження, проте підстави для відмови у задоволенні касаційної скарги наявні з огляду на вказані вище висновки Верховного Суду.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не є учасником даної справи, суд першої інстанції не вирішував питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2017 по справі №911/1201/16.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За змістом частин першої, третьої статті 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

За змістом частини першої статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись з касаційною скаргою, ОСОБА_1 не спростувала наведених висновків суду апеляційної інстанції та не довела неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення у справі.

За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції у справі - без змін як таку, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 30 січня 2023 року у справі №911/1201/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. Баранець

Судді                                                                                                    Г. Вронська          

                                                                                                    В. Студенець