ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2023 року 
м. Київ
cправа №  917/154/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників:
скаржника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Т.Г., 
прокурора ОГПУ - Гавловської А.В., 
позивача (ДП Міністерства оборони України "Укрвійськбуд") - адвоката Івашіна Є.В.,
відповідача 1 (ТОВ "Укрінвест-груп") - адвоката Коваленко О.В., 
позивача (Міністерства оборони України) - Тужикова М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду 
від 19.10.2022
у справі № 917/154/15
за позовом Заступника військового прокурора Полтавського гарнізону, м. Полтава, в інтересах держави в особі: 1. Міністерства оборони України; 2. Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" 
до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест-груп";                     2. Приватного підприємства "УкрБізнесКонсалтінг"; 3. Фізичної особи-підприємця Філь Ніни Сергіївни; 4. Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1. Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор"; 2. ОСОБА_2 ; 3. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; 4. Фонд державного майна України; 5. ОСОБА_3 ; 6. Приватне підприємство "Гуд маркет ДЕМАНД"; 7. Приватне підприємство "КОНСТРАКТ-РЕАЛТІ"
про визнання права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

1. Справа розглядалась судами неодноразово.

2. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.05.2018 у справі №  917/154/15, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 та постановою Верховного Суду від 18.02.2020, серед іншого:

- залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_3 ;

- позов задоволено частково; визнано за Державою Україна, в особі Міністерства оборони України право власності на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення в будинку номер 6 (літ.А-2), по вулиці Європейській (Фрунзе) у м. Полтаві, загальною площею 708,8 кв.м. (згідно з переліком, наведеним у рішенні);

- витребувано шляхом вилучення від ТОВ "Укрінвест-груп" нерухоме майно у вигляді нежитлових приміщень в будинку номер АДРЕСА_1 , загальною площею 66,5 кв.м., що складають 7/100 частки даного нежитлового будинку та передано державному підприємству Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" в експлуатацію;

- витребувано шляхом вилучення від ТОВ "Укрінвест-груп" нерухоме майно у вигляді нежитлових приміщень в будинку номер АДРЕСА_1 , загальною площею 364,7 кв.м., що складають 37/100 частки даного нежитлового будинку та передано державному підприємству Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" в експлуатацію;

- витребувано шляхом вилучення від ПАТ "Діамантбанк" нерухоме майно у вигляді нежитлових приміщень в будинку номер АДРЕСА_1 , загальною площею 277,6 кв.м., що складають 28/100 частки даного нежитлового будинку та передано державному підприємству Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" в експлуатацію;
- провадження у справі в частині позовних вимог до Приватного підприємства "УкрБізнесКонсалтінг" та Фізичної особи-підприємця Філь Ніни Сергіївни - закрито.

3. ОСОБА_1 (особа, яка не брала участь у справі, але яка вважає, що суд першої інстанції вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки) не погоджуючись з рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.05.2018, звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, серед іншого просила залучити її до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

4. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 у даній справі, серед іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою               ОСОБА_1 на рішення Господарського Полтавської області від 07.05.2018.

5. ОСОБА_1 подано заяву про залучення ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (вх.№1968 від 16.02.2022).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції 
6. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі №  917/154/15 в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про залучення ОСОБА_4 до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відмовлено; апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської області від 07.05.2018 у даній справі - закрито.

Рух касаційної скарги 
7. 22.09.2022 ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 917/154/15, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 917/154/15 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Огородніка К. М., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 10.11.2022.
9. Ухвалою Верховного Суду від 28.11.2022, серед іншого, відкрито касаційне провадження у справі № 917/154/15 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 917/154/15 та призначено її розгляд на 13.12.2022 року о 10:30; витребувано матеріали справи.

10. Оскільки станом на 13.12.2022 до Верховного Суду не надійшли матеріали справи витребувані ухвалою Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №  917/154/15, розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі №  917/154/15 було відкладено до 10:00 24 січня 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

11. 16.01.2023 ОСОБА_4 подано клопотання про залучення останнього до участі у цій справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

12. 23.01.2023 ОСОБА_3 подано клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на іншу дату.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
13. Не погоджуючись з ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі №  917/154/15, ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить ухвалу апеляційного суду від 19.10.2022 скасувати та направити справу № 917/154/15 до Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

14. Аргументи касаційної скарги полягають у наступному.

14.1. При вирішенні питання щодо впливу рішення на права та обов`язки заявника, яким подано апеляційну скаргу, суд не повинен обмежуватись згадуванням про таку особу в резолютивній частині рішення. Вирішуючи питання щодо можливого впливу юридичного факту, що встановлений судовим рішенням на її права та обов`язки правовий конструкт, за якого право заявника обмежується конкретним згадуванням його у судовому рішенні, є таким, що не відповідає суті процесуальних прав особи, та нормі статті 254 ГПК України, яка надає особі таке право.

14.2. Судом апеляційної інстанції безпідставно не було розглянуто клопотання про залучення співвідповідачів, а також було відмовлено у розгляді клопотання про залучення третьої особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , адже рішення по справі стосується їх прав та обов`язків.

14.3. Апеляційний суд, обмежуючи право особи бути учасником у справі, яка не прямо, але опосередковано впливає на можливість іншої особи набути підстав для позову та створює преюдицію, суб`єктивно оцінив взаємозв`язок господарської та цивільної справи, як і вплив спірного рішення на права та обов`язки ОСОБА_1 , обмежившись виключно суб`єктивною межею преюдиції, вказуючи на те, що скаржник участі у даній справі не приймала, що виключає преюдицію. Однак, зазначена позиція суперечить правовій позиції ВСУ у справі № 6-490цс17.

15. У судовому засіданні 24.01.2023 представник скаржника підтримала касаційну скаргу.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
16. ТОВ "Укрінвест-груп" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить касаційну скаргу задовольнити повністю, скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 до Східного апеляційного господарського суду.

17. Державним підприємством Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" та Полтавською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону подано відзиви на касаційну скаргу, в яких останні просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

18. У судовому засіданні 24.01.2023 представник відповідача 1 підтримала касаційну скаргу, представники позивачів та прокурор ОГПУ заперечили проти касаційної скарги.

Розгляд клопотань Верховним Судом
19. 16.01.2023 ОСОБА_4 подано клопотання про залучення останнього до участі у цій справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.
20. У судовому засіданні 24.01.2023 представник скаржника підтримала вказане клопотання, представники позивачів та прокурор ОГПУ заперечили, представник відповідача 1 покладався на розсуд суду.
21. Розглянувши клопотання ОСОБА_4 про його залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

21.1. Відповідно до частини першої статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

21.2. Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити про те, що межі розгляду справи судом касаційної інстанції передбачені у статті 300 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

21.3. Приписами частини сьомої статті 301 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки правильності застосування норм матеріального та процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій.

21.4. Таким чином, наведені норми Господарського процесуального кодексу України унеможливлюють залучення до участі у справі третьої особи судом касаційної інстанції. Таке залучення може бути здійснене, за наявності підстав для цього, судами попередніх інстанцій, які здійснюють розгляд справи із встановленням її обставин та оцінкою доказів у справі.

21.5. Враховуючи повноваження Верховного Суду, як суду права, у Касаційного господарського суду відсутні підстави для задоволення клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

22. 23.01.2023 ОСОБА_3 подано клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на іншу дату.

22.1. Частиною першою статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

22.2. Відповідно до частини першої статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

22.3. Згідно частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

22.4. Зі змісту ухвали Верховного Суду від 28.11.2022, якою було призначено вказану заяву до розгляду, явку представників сторін в судове засідання визнано необов`язковою.

22.5. Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

22.6. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

22.7. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

22.8. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

22.9. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

22.10. З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглядати касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 917/154/15 в судовому засіданні 24.01.2023 за відсутності треті особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_3 , що в цьому випадку не перешкоджає розгляду касаційної скарги та не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Позиція Верховного Суду
23. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
24. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

25. Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участь у розгляді справи.

26. Судом апеляційної інстанції встановлено наступні фактичні обставини справи.

26.1. ОСОБА_1 , 07.08.2002 року, згідно договору купівлі - продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. за реєстровим № 3927, було придбано у ОСОБА_5 3/50 частини нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 59,60 кв.м. Відповідний продаж даного нерухомого майна було здійснено ОСОБА_5 за 84  108,00 грн.

26.2. В цей же день, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. за реєстровим № 3919, предметом якого було дарування 1/100 часини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (на сьогодні "Європейська"), вартість якої сторони оцінили в 17  640,00 грн.

26.3. В подальшому, ОСОБА_1 було переобладнано дані дві частини нежитлового приміщення під магазин, загальною площею 74,5 кв.м., з окремим виходом для здійснення підприємницької діяльності, що підтверджується свідоцтвом про право власності.

27. Згідно з частиною 1 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

28. Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

29. Зазначеною правовою нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

30. Водночас, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. 
31. Разом з тим в апеляційній скарзі особи, яка участі у справі не брала, але за її доводами, судове рішення стосується її прав, інтересів та (або) обов`язків, має бути чітко зазначено, в якій частині оскаржуваного судового рішення прямо вказано про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, про які саме та яким чином прослідковується та співвідноситься правовий зв`язок вирішених правовідносин між сторонами з правами, інтересами та (або) обов`язками особи, що не брала участі у цій справі.

32. Доведення цих обставин покладено на скаржників, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України.

33. Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звертаючись з апеляційною скаргою стверджувало про наявність порушеного права, яке зводяться до того, що у рішенні Господарського суду Полтавської області від 07.05.2018 судом вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки. 

34. Відповідно до встановлених судом апеляційної інстанції фактичних обставин справи, резолютивна частина оскаржуваного рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2018 у справі №917/154/15 не містить жодних приписів щодо прав та обов`язків заявника апеляційної скарги. Перелік майна що витребовується, який наведено в резолютивній частині рішення від 07.05.2018 не включає в себе майно, яке належить апелянту ОСОБА_1 відповідно до наданих нею документів про право власності; у мотивувальній частині рішення суду також жодним чином про права і обов`язки ОСОБА_1 не вказано.

35. Враховуючи викладене, місцевим господарським судом при прийнятті рішення від 07.05.2018 у справі №917/154/15 не вирішувався спір про право у правовідносинах, учасником яких є апелянт ( ОСОБА_1 ), вказане рішення не містить жодних суджень про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника - ОСОБА_1 . 

36. Щодо аргументів скаржника, наведених у пункті 14.1. постанови, то останні зводяться до незгоди скаржника із усталеною практикою Верховного Суду щодо застосування та тлумачення частини 1 статті 254 ГПК України, відтак є безпідставними та необґрунтованими.

37. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалось.

38. Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 , то апеляційне провадження було закрито за наявності правових підстав. Відповідно, судом апеляційної інстанції було залишене без розгляду клопотання апелянта. 

39. Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими аргументи скаржника про те, що висновки суду апеляційної інстанції суперечить правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-490цс17, обґрунтовуючи тим, що суд апеляційної інстанції обмежився суб`єктним складом сторін у справах зазначивши, що ОСОБА_1 не приймала участі у справі №  917/154/15, тому твердження апелянта про преюдиційність рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2018 у справі №917/154/15 при розгляді Октябрським районним судом м.  Полтава позову Міністерство оборони України та ДП МОУ "Укрвійськбуд" до ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна, а саме: нежитлового приміщення, загальною площею 74,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_1 на праві власності, є безпідставними.

40. Так, у справі № 6-490цс17 на яку посилається скаржник, Верховний Суд України зазначив про помилковість висновків судів апеляційної та касаційної інстанцій про те, що рішення не може бути преюдиційним, оскільки суб`єктний склад сторін у справах має бути повністю тотожним. Однак, Верховний Суд України встановив, що у справі, рішення в якій переглядається, бере участь особа (відповідач), щодо якої встановлено обставину, яка не підлягає доказуванню - неукладеність кредитного договору, заборгованість відповідача за яким позивач і просив стягнути. У наведеній скаржником справі, вказана особа, щодо якої встановлено преюдицію є учасником обох справ.

41. Водночас, у справі №  917/154/15, що розглядається - ОСОБА_1 не є учасником справи №917/154/15, відтак, фактичні обставини у справі №  6-490цс1 та у справі, що розглядається, є відмінними.

42. Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив посилання апелянта на преюдиційність обставин у цій справі для вирішення справи Октябрського районного суду як підставу для перегляду рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2018 у справі №  917/154/15, яке набрало законної сили.

43. Крім того, звертаючись до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації") щодо реалізації права на справедливий суд (пункт 1 статті 6 Конвенції) слід зазначити про таке: "Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

44. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

45. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України дійшла висновку, що ухвала Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі №  917/154/15 прийнята відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її зміни або скасування відсутні.

46. Оскільки підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі №  917/154/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі №  917/154/15 Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі №  917/154/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             В. В. Білоус

Судді                                                                                                          К. М. Огороднік

                                                                                                                   В. Я. Погребняк