ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/4288/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монотранс Груп"  
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022
у справі     №910/4288/22
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стабекс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монотранс Груп"
про відкриття провадження у справі про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 відкрито провадження у справі №910/4288/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Монотранс Груп", визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Стабекс" до ТОВ "Монотранс Груп" в розмірі 9621711,84 грн.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ТОВ "Монотранс Груп" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу місцевого суду про відкриття провадження у справі про банкрутство та ухвалити нове рішення, яким відмовити у відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Монотранс Груп". Апеляційна скарга згідно поштового штемпеля на конверті подана 11.10.2022.

Разом з апеляційною скаргою скаржник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.  В обґрунтування вказував, що директор боржника - ТОВ "Монотранс Груп" з початку воєнної агресії з боку російської федерації перебуває в м. Маріуполь,  йому не було відомо про порушення провадження у справі про банкрутство, він не мав можливості отримати будь-які документи в офісі ТОВ «Монотранс Груп» у м. Києві.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Монотранс Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі № 910/4288/22 залишено без руху. Зобов`язано скаржника протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (37215 грн). 

При цьому, апеляційний господарський суд зауважив, що клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження буде розглянуто після усунення вказаних недоліків.

На виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 від ТОВ "Монотранс Груп" надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (37    215 грн).

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Монотранс Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі №910/4288/22 на підставі пункту 4 частин першої статті 261 ГПК України, апеляційну скаргу повернуто заявникові.

Ухвала мотивована тим, що зазначені у клопотанні причини не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду, постановлену 27.06.2022, адже жодного доказу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження до апеляційної скарги не додано.

Суд апеляційної інстанції  виходив з того, що:
- апелянтом не надані докази того, що ТОВ "Монотранс Груп" з поважних причин не отримувало документи від Кредитора 1 та від суду першої інстанції за місцем реєстрації у м. Києві;  
- факт знаходження директора ТОВ "Монотранс Груп"  саме в м. Маріуполі нічим не доводиться, крім посилання в скарзі на місце реєстрації директора - м. Маріуполь, проте, сам суб`єкт господарювання - ТОВ "Монотранс Груп" зареєстрований у м.Києві, має юридичну адресу, на яку ініціюючим кредитором декілька разів надсилалися листи з повідомленнями про відступлення вимоги та вимогу про сплату боргу, а також надсилалися судом першої інстанції відповідні процесуальні документи (докази є в матеріалах);  
- адвокат  боржника додав до апеляційної скарги ордер про надання ним правничої допомоги, в якому вказано, що він надає послуги ТОВ "Монотранс Груп" без будь-яких обмежень з 28.08.2021 на підставі договору № 28/08/2021.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 

ТОВ "Монотранс Груп" (скаржник) подало Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 у справі № 910/4288/22, справу направити до Північного апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Монотранс Груп".

В обґрунтування підстав касаційної скарги стверджує про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження з посиланням на положення статей 119, 256 ГПК України, статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Скаржник вважає, що апеляційним судом не взято до уваги об`єктивні обставини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва, а саме, запровадження воєнного стану на певній території України,  надмірний формальний підхід суду апеляційної інстанції при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, самоусунення суду від здійснення правосуддя та порушення права скаржника на справедливий суд.
Узагальнені доводи інших учасників справи
ТОВ «СТАБЕКС» у відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Монотранс Груп" заперечує проти її доводів, стверджує про їх необґрунтованість, зазначаючи про відсутність доказів та належного обґрунтування боржником підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

З  посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 зазначає, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку на оскарження ухвали суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно з частиною першою статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Предметом касаційного перегляду у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з тим, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Здійснюючи перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції положень статей 256, 260, 261 ГПК України, колегія суддів Верховного Суду виходить з такого.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абз. 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абз. 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

Водночас відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Мушта проти України", "Мельник проти України"), що застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Тобто право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності відповідної скарги чи заяви, зокрема, стосовно строків їх подання. Застосування відповідних обмежень у передбачених законом випадках не може вважатися порушенням права особи на доступ до суду.

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), відповідно до частини першої статті 254 якого учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 256 ГПК України  апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Статтею 258 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, серед яких зокрема визначено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені клопотання особи, яка подала скаргу (пункт 7 частини другої), а також до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору (пункт 2 частини третьої).
До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Частинами першою - другою статті 260 ГПК України визначено, що апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу. До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. 
Частиною першою статті 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Відповідно до частини шостої статті 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Тобто, положеннями статей 174, 260 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення апеляційної скарги без руху для забезпечення скаржнику можливості у встановлений судом строк усунути недоліки апеляційної скарги, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом апеляційної інстанції до розгляду.
За приписами пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
У справі, що переглядається, постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги ТОВ «Монотраст Груп»  без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріали апеляційної скарги не містять доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, апеляційна скарга на вказане рішення суду першої інстанції була подана з пропуском відповідного строку з клопотанням про його поновлення, яке буде розглянуте після усунення вказаних недоліків, а саме, подання скаржником доказів сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (37    215 грн).

На виконання вимог ухвали від 17.10.2022 від ТОВ "Монотранс Груп" надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (37    215 грн).

Ухвалюючи рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Монотранс Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі № 910/4288/22 в силу положень  статті 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції  виходив з того, що  зазначені у клопотанні причини не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду постановлену 27.06.2022. 

Однак, з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна, оскільки він є передчасним з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Частиною четвертої статті 260 ГПК України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.
Аналогічне правило передбачене пунктом 4 частини першої статті 261 ГПК            України, відповідно до якого суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Отже, у разі, якщо апеляційний господарський суд встановить такий недолік апеляційної скарги як недотримання заявником положень ГПК України щодо подання апеляційної скарги після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, без порушення особою, яка її подала, питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними,  апеляційна скарга залишається без руху на підставі частини третьої статті 260 ГПК України для усунення  зазначеного недоліку.
Близький за змістом     правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 20.05.2021 у справі № 909/912/20, у постанові 24.06.2021 у справі № 910/1865/18. 
Відтак, встановивши, що скаржником - ТОВ «Монотранст Груп» в обґрунтування  клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не надано доказів поважних  підстав для такого поновлення апеляційну скаргу відповідно до приписів статті 260 ГПК України, суду апеляційної інстанції слід було залишити апеляційну скаргу без руху для усунення  зазначеного недоліку (надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження або навести інші причини пропуску строку з обґрунтуванням поважності підстав його пропуску).
Водночас, як було зазначено вище, залишаючи апеляційну скаргу ТОВ «Монотраст Груп»  без руху на підставі статей 174, 260 ГПК України, апеляційним судом встановлено недолік апеляційної скарги - відсутність доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Підстави для поновлення пропущеного строку на звернення з апеляційною скаргою, зазначені скаржником, апеляційним судом не розглядались, неповодженими  не визнавались.

ТОВ "Монотранс Груп на виконання вимог ухвали від 17.10.2022   подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (37    215 грн).

Верховний Суд зауважує, що на підставі статей 260, 262 ГПК України з дня надходження заяви про усунення недоліків суд апеляційної інстанції вирішує питання про повернення апеляційної скарги або відкриття апеляційного провадження у справі.

Натомість, апеляційний господарський суд встановивши усунення скаржником недоліків апеляційної скарги (надання доказів сплати судового збору)  визнав неповажними наведені скаржником причини для поновлення строку на апеляційне провадження та відмовив у відкритті апеляційного провадження підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України.

Застосування апеляційним господарським судом наведеної статті Верховний Суд вважає передчасним, адже приписами процесуального законодавства встановлено порядок розгляду матеріалів апеляційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що апеляційний господарський суд мав підстави застосувати положення частини четвертої статті 260 ГПК України та відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою скаржника на підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України за наслідками розгляду заяви про усунення недоліки апеляційної скарги після залишення апеляційної скарги ТОВ «Монотранст Груп» без руху з визнанням наведених у клопотанні причин пропуску строку неповажними  відповідно до положення частини 3 статті 260     ГПК України.

Апеляційним судом не було враховано положень частини 3 статті 260 ГПК України, у зв`язку з чим скаржника було позбавлено права (закріпленого у вказаній нормі) протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Водночас, положеннями статей 174, 260 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення апеляційної скарги без руху для забезпечення скаржнику можливості у встановлений судом строк усунути недоліки апеляційної скарги, зокрема, звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Невиконання ж заявником вимог процесуального законодавства, зокрема, щодо подання апеляційної скарги у визначений ГПК України строк, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, наділяє суд апеляційної інстанції правом відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Аналіз наведених правових норм з урахуванням обставин даної справи свідчить про передчасне застосування апеляційним господарським судом у справі, що розглядається, положень пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України, оскільки приписами процесуального законодавства встановлено порядок розгляду матеріалів апеляційної скарги, який судом апеляційної інстанції дотримано не було.  

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 13.05.2019 у справі № 911/276/18, від 22.07.2022 у справі №  910/9211/20).
Колегія суддів зауважує, що ухвала про залишення апеляційної скарги без руху спрямована на усунення її недоліків щодо форми і змісту. Ця ухвала не перешкоджає доступу особі до суду, адже після виправлення у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги особа може розраховувати на те, що суд відкриє апеляційне провадження. 
Натомість, ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження створює таку перешкоду і зумовлює необхідність докласти додаткові зусилля для оскарження судового рішення суду першої інстанції. Тому постановлення такої ухвали вимагає від суду апеляційної інстанції особливої ретельності.
Верховний Суд також звертає увагу на те, що, вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження, суди апеляційної інстанції мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності з метою уникнення надмірно формалізму, із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони  та забезпеченням права на апеляційне оскарження судового рішення.
Господарський суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ГПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
З урахування вищезазначеного, виходячи з аналізу наведених норм та обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що без застосування положень  статей 174, 260 ГПК України при розгляді заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Монотранс Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі №910/4288/22 є передчасним,  наслідком чого стало фактичне обмеження права  скаржника на апеляційне оскарження судового рішення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
За змістом частин першої, третьої статті 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина 4 статті 310 ГПК України).
Враховуючи викладене, встановивши зазначені вище порушення, допущені судом апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 підлягає скасуванню як така, що прийнята передчасно, а справа - направленню до Північного апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Монотранс Груп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 у справі № 910/4288/22.
Розподіл судових витрат
Частиною 14 статті 129 ГПК України, передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
    Враховуючи, що в даному випадку справа передається на розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.    Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Монотранс Груп»  задовольнити.
2.   Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 у справі №910/4288/22  скасувати.
3.  Справу № 910/4288/22 передати до Північного апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            Огороднік К.М.

Судді                                                                                           Жуков С.В.

                                                                                          Пєсков В.Г.