УХВАЛА

07 лютого 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/23952/15 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Васьковського О.В., 
за участі секретаря судового засідання Кравченко О.В. 
учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Господарчий універмаг "Меркурій",
ліквідатор боржника - Лукашук Віталій Васильович, арбітражний керуючий,
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України",
представник кредитора -Артемов А.О., адвокат (довіреність №ДП24701/23-0043 від 07.02.2023), 
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест",
представник кредитора - Кикіш С-М. Р., за дов. б/н від 22.08.2022
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест"
на ухвалу Господарського суду м. Києва
від 22.01.2020
у складі судді: Чеберяк П.П.
та постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 30.06.2022
у складі колегії суддів: Остапенка О.М. (головуючий), Сотнікова С.В., Отрюха Б.В.,

у справі за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Господарчий універмаг "Меркурій"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" (далі - ТОВ "РМ-Інвест"), не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 у справі №910/23952/15 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, з вимогою  скасувати оскаржені судові рішення, прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у визнанні грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - АТ "Укрексімбанк"). 

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      №910/23952/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2022.

3. 08.08.2022 до Верховного Суду від АТ "Укрексімбанк" надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "РМ-Інвест" на ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 у справі №910/23952/15.

4. Ухвалою Верховного Суду від 19.09.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "РМ-Інвест" на ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 у справі № 910/23952/15, датою проведення судового засідання визначено 08.11.2022.

5. 19.10.2022 до Суду від АТ "Укрексімбанк" надійшов Відзив на касаційну скаргу ТОВ "РМ-Інвест" з запереченнями проти вимог та доводів скаржника. 

6. 07.11.2022 до Верховного Суду від ТОВ "РМ-Інвест" надійшли Додаткові пояснення до касаційної скарги.

7. У судовому засіданні 08.11.2022 оголошено перерву в порядку статті 216 ГПК України, судове засідання призначено на 06.12.2022.
8. 06.12.2022 до Верховного Суду від ТОВ "РМ-Інвест" надійшло Клопотання про відкладення розгляду справи.

9. Ухвалою Верховного Суду від 06.12.2022 відкладено розгляд касаційної скарги ТОВ "РМ-Інвест" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 у справі №910/23952/15, датою проведення судового засідання визначено 17.01.2023.

10. Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2023 відкладено розгляд касаційної скарги ТОВ "РМ-Інвест" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 у справі №910/23952/15, датою проведення судового засідання визначено 07.02.2023.

11. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 порушено провадження у справі № 910/23952/15 про банкрутство ТОВ "Господарчий універмаг "Меркурій" за спрощеною процедурою в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

11.1. Постановою Господарського суду міста Києва від 12.10.2015 року ТОВ "Господарчий універмаг "Меркурій" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Константінова І.М. 

11.2. У 2015 році АТ "Укрексімбанк" звернулося до боржника, як до майнового поручителя ТОВ "Атем" на підставі іпотечного договору № 6408Z15/2463 від 25.04.2008, з грошовими вимогами на суму 81   199   436,66 доларів США (у гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на дату подання заяви становило 1   861   540   445,93 грн.) та 40   897   535,15 грн., що разом становить 1   902   437   981,08 грн.

11.3. Заява мотивована тим, що вимоги до Боржника в розмірі 78   804   453,91 доларів США та 40   753   329,05 грн. складають заборгованість, яка виникла на підставі Генеральної кредитної угоди № 6407N1/2416 від 16.02.2007 та укладеними в її рамках кредитними договорами. Крім того, кредитором заявлено вимоги, які складають заборгованість за Кредитною угодою № 6405К25/2365 від 24.11.2005 в розмірі 2   394   982,75 доларів США та 10   478,08 грн.

11.4. За результатами розгляду заявлених кредиторських вимог ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у справі № 910/23952/15 задоволено заяву АТ "Укрексімбанк" з кредиторськими вимогами до ТОВ "Господарчий універмаг "Меркурій", визнано кредиторські вимоги АТ "Укрексімбанк" до боржника на загальну суму 1   902   437   981,08 грн та зобов`язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Шкромиду В.В. включити вказані вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Господарчий універмаг "Меркурій" окремо, як забезпечені заставою майна боржника.

11.5. Ухвала суду першої інстанції мотивована обґрунтованістю та доведеністю грошових вимог АТ "Укрексімбанк" до боржника, забезпечених іпотекою, які, в свою чергу, заявлені банком в межах строків позовної давності, а відтак підлягають включенню до реєстру окремо, як забезпечені заставою майна боржника.

11.6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 апеляційні скарги ТОВ "Господарчий універмаг "Меркурій" та уповноваженої особи засновників боржника задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у справі № 910/23952/15 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у визнанні кредиторських вимог АТ "Укрексімбанк" до боржника на загальну суму 1   902   437   981,08 грн. у повному обсязі.

11.7. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.09.2021 касаційну скаргу АТ "Укрексімбанк" задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 у справі №910/23952/15 скасовано, справу в скасованій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

11.8. Судом касаційної інстанції у цій постанові вказано, що скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційним судом не було надано належної оцінки встановленим обставинам справи, не досліджено у повній мірі умови договорів, якими передбачено порядок та підстави виникнення права Банку звернути стягнення на Предмет іпотеки. Наслідком цьому стало неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та ухвалення передчасного рішення про відмову у визнанні грошових вимог Банку з підстав пропуску строку позовної давності.

11.9. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 Клопотання АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи засновників ТОВ "Господарчий універмаг "Меркурій" задоволено. 
Закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Господарчий універмаг "Меркурій" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у справі №910/23952/15.
Апеляційну скаргу ТОВ "Господарчий універмаг "Меркурій" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 року у справі №910/23952/15 залишено без задоволення.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 року у справі №910/23952/15 залишено без змін.

11.10. Вирішуючи питання про те, в якому розмірі AT "Укрексімбанк" є заставним кредитором, суд апеляційної інстанції  врахував висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 04.02.2021 у справі № 904/1360/19, згідно яких тлумачення абзацу 3 частини 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства у взаємозв`язку з положеннями статей 572, 575, 589 Цивільного кодексу України, статей 7, 11, 17, 18 Закону України "Про іпотеку" та статей 12, 19, 28 Закону України "Про заставу" свідчить, що вимоги забезпеченого кредитора, якщо інше не обумовлено договором застави (іпотеки) та немає заяви такого кредитора про повну чи часткову відмову від забезпечення, до майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні, є забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки). Кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації.

11.11. Пославшись на правові висновки Верховного Суду у постанові від 16.10.2018 року у справі № 902/1151/15 (системний аналіз положень статей 1, 2, 23 Закону про банкрутство дає підстави для висновку, що у разі коли зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом такої валюти, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника) та у справі № 761/12665/14-ц (висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті) апеляційний господарський суд визнав правомірними аргументи банку про те, що він вправі вимагати виконання зобов`язань за кредитними договорами шляхом перерахування тієї валюти, у якій надавався кредит, натомість порушення провадження у справі про банкрутство боржника-позичальника не припинило таких зобов`язань. 

11.12. За висновками суду апеляційної інстанції, AT "Укрексімбанк" правомірно визначив розмір заборгованості в національній валюті за курсом НБУ саме на час подання заяви з грошовими вимогами до боржника у справі № 910/23952/15 ТОВ "Господарчий універмаг "Меркурій", а відповідна різниця вираження вимог у національній валюті пов`язана не зі зміною розміру таких вимог, а з курсовою різницею, що в свою чергу спростовує помилкові доводи апеляційної скарги в цій частині.

12. ТОВ "РМ-Інвест" не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 у справі № 910/23952/15 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, з вимогою  скасувати оскаржені судові рішення, прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у визнанні грошових вимог АТ "Укрексімбанк". 

12.1. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник вказує на те, що при визначенні розміру заборгованості при винесенні оскаржуваних ухвали та постанови судами не враховано правові позиції Верховного Суду застосування принципу підвищеного стандарту доказування.

12.2. Також, скаржник посилається на те, що при вирішенні питання застосування позовної давності судами першої та апеляційної інстанції не було враховано правові позиції Верховного Суду, а в основу оскаржуваних постанови та ухвали покладено застосування закону, який не підлягає застосуванню, а саме до кредитних відносин були застосовані норми Закону України "Про іпотеку".

12.3. Так, строк позовної давності по кредиторським вимогах суд визначав не з моменту порушення позичальником кредитного договору, а з моменту вчинення Банком дій, направлених на примусове погашення цих кредиторських вимог за рахунок заставленого майна.

13. Предметом судового розгляду є заява кредитора про визнання грошових вимог до боржника - майнового поручителя позичальника банку по зобов`язанням за кредитним договором відповідно до договору іпотеки.

14. Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника.

15. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

16. Унаслідок конкуренції прав кредиторів за умови недостатності майна боржника виникає необхідність спеціального правового регулювання.

17. Тому в конкурсному процесі важливим є визначення статусу кредиторів у справі про банкрутство, оскільки від того, якими правами та обов`язками вони наділені і як ефективно їх використовують, залежить досягнення основної мети конкурсного провадження - задоволення/погашення вимог кредиторів.

18. Статус кредиторів у справі про банкрутство визначають характер їх вимог до боржника, забезпеченість вимог, час виникнення зобов`язання, характер інтересу, що захищається, інші критерії.

19. Правове визначення поняття "забезпечені кредитори" розкрито в статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), якою до них віднесено кредиторів, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

20. Тобто, норми Кодексу не містять заборони звернення кредитором до боржника - майнового поручителя.

21. Норми КУзПБ не містять вичерпного переліку підстав, з яких виникають зобов`язання боржника, які є грошовими в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства. Водночас, визначальним для таких зобов`язань є можливість вираження зобов`язань саме в грошових одиницях. 

22. Абзацами другим, третім частини другої статті 45 КУзПБ визначено, що забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

23. Тобто, абзацом третім частини другої статті 45 КУзПБ передбачено декілька можливих правових моделей поведінки забезпеченого кредитора, які застосовуються залежно від змісту заставних відносин кредитора і боржника (майнового поручителя): 1) забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника в частині вимог, що є незабезпеченими; 2) забезпечені кредитори можуть повністю відмовитися від забезпечення; 3) забезпечені кредитори можуть частково відмовитися від забезпечення.

23. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 04.02.2021 у справі № 904/1360/19 дійшов висновку, що вимоги забезпеченого кредитора, якщо інше не обумовлено договором застави (іпотеки) та немає заяви такого кредитора про повну чи часткову відмову від забезпечення, до майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні, є забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки).

23.1. Такий підхід враховує положення абзацу третього частини другої статті 45 КУзПБ, та мінімізує виникнення проблемних ситуацій, про які зазначалося у цій постанові. Забезпечений кредитор при такому підході самостійно визначає модель поведінки щодо своєї участі у справі про банкрутство: або його вимоги є повністю забезпеченими (з урахуванням умов відповідного договору застави (іпотеки)), однак при цьому він бере участь у засіданні зборів кредиторів та комітеті кредиторів лише з правом дорадчого голосу, або він вчиняє активні процесуальні дії щодо повної чи часткової відмови від забезпечення і таким чином набуватиме право вирішального голосу на зборах кредиторів.

24. Втім, колегія суддів з розгляду цієї справи вважає необхідним відступити від такого висновку, оскільки вважає, що іпотекодержатель за іпотечним договором як кредитор в процедурі банкрутства іпотекодавця - майнового поручителя (тобто який не є одночасно боржником за основним зобов`язанням), не має права самостійно визначати модель поведінки щодо своєї участі у справі про банкрутство відповідно до приписів статті 45 КУзПБ, оскільки:

- кредитор повинен мати до боржника грошову вимогу, а негрошова вимога має бути трансформована у грошову як наслідок неможливості виконання відповідного договору (перше та друге речення абзацу 4 частини 1 статті 1 КУзПБ). Стосовно ж майнового поручителя жодної з вказаних умов не виконується;

- вимоги власне сплатити гроші до майнового поручителя не існує (погасити борг є його правом, а не обов`язком - якщо майновий поручитель цього забажає, то він може просто «відпустити» предмет іпотеки, не протидіючі зверненню стягнення на нього) й після звернення стягнення на предмет іпотеки жодної відповідальності перед кредитором такий іпотекодавець не несе, хоч би вимоги кредитора не вдалося задовольнити в повному обсязі;

- застосування до іпотекодавця - майнового поручителя процедур банкрутства нерівнозначно неможливості виконання договору іпотеки.

25. Крім того, предметом розгляду у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.02.2021 у справі № 904/1360/19 також було питання порядку визначення розміру вимог забезпечених кредиторів, заявлених до боржника (юридичної особи) як до майнового поручителя.

25.1. За висновками Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство :

«Тлумачення абзацу третього частини другої статті 45 КУзПБ у взаємозв`язку з положеннями статей 572, 575, 589 ЦК України, статей 7, 11, 17, 18 Закону України "Про іпотеку" та статей 12, 19, 28 Закону України "Про заставу" свідчить, що вимоги забезпеченого кредитора, якщо інше не обумовлено договором застави (іпотеки) та немає заяви такого кредитора про повну чи часткову відмову від забезпечення, до майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні, є забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки).

Кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації.

Застава (іпотека) припиняється, а вимоги забезпеченого кредитора вважаються погашеними у разі реалізації предмета застави (іпотеки) з дотриманням вимог КУзПБ».

26. Втім, колегія суддів вважає, що Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду під час розгляду справи  № 904/1360/19, у розрізі спірного питання (щодо визнання кредитором іпотекодержателя у справі про банкрутство іпотекодавця, не боржника за основним зобов`язанням), не було досліджено питання щодо відповідності/чи невідповідності розміру заявлених вимог вимогам основного боржника, щодо якого також відкрито справу про банкрутство та здійснюється розгляд або відбулося визнання грошових вимог такого іпотекодержателя але як кредитора за основним зобов`язанням.

27. Так, у справі що розглядається:

27.1. 16.02.2007 року між AT "Укрексімбанк" (Банк) та ТОВ "Атем" ( Позичальник) було укладено Генеральну угоду № 6407N1/2416, із змінами і доповненнями.

27.2. В рамках Генеральної угоди між AT "Укрексімбанк" та ТОВ "Атем" було укладено декілька Кредитних договорів.

27.3. Між Банком та ТОВ "Господарчий універмаг "Меркурій" (боржник у справі № 910/23952/15) укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір № 6408Z15/2463 від 25.04.2008 року зі змінами та доповненнями, внесеними договором про внесення змін № 6408Z15/2463-1 від 19.02.2010. 

27.4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2012 у справі № 5011-35/2276-2012 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» прострочену заборгованість за кредитним договором № 151107К77 від 10.12.2007 в розмірі 21   440   485,43 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.02.2012 (1 долар США = 7,9875 грн.) становить 171   255   877,38 грн. та 1   203   668,63 грн., в тому числі: 11   782   356,10 доларів США - простроченої заборгованості за кредитом, 7   251   005,13 доларів США - простроченої заборгованості за процентами, 914   152,91 доларів США - простроченої заборгованості по платі за управління Кредитом; 1   554   541,99 доларів США та 76   969,59 грн. - пені, 852   582,21 доларів та 42   985,36 грн - 3% річних, 169   560,76 грн. - втрат від інфляції, 64   380,00 грн. - судового збору. 

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2012 у справі № 5011-35/2276-2012 судом встановлено, що прострочення ТОВ "Атем" чергового платежу по Генеральній угоді (в частині договору № 151107К77 від 10.12.2007) мало місце з 14.08.2009, що є подією невиконання Генеральної угоди та призвело до виникнення у банку кредиторських вимог щодо основного боргу за кредитами, процентами та іншими платежами.

27.5. 10.02.2014 року Господарський суд міста Києва прийняв постанову у справі №910/25520/13, відповідно до якої ТОВ "Атем" визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

27.6. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 року у справі №910/25520/13 про банкрутство основного позичальника - ТОВ "Атем", залишеною без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 року, визнано кредиторські вимоги AT "Укрексімбанк" до ТОВ "Атем", що виникли на підставі Генеральної кредитної угоди №6 407N1/2416 від 16.02.2007 року та укладеними в рамках даної Генеральної угоди кредитними договорами, а також Кредитною угодою № 6405К25/2365 від 24.11.2005 року у загальному розмірі 82   196   185,86 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу Національного Банк України станом на дату подання заяви 17.03.2014 року (1 дол. США - 9,6007 грн.) становило 789   140   921,59 грн. та 40   753   329,05 грн. 

27.7. Вимоги AT "Укрексімбанк" заявлені у цій справі № 910/23952/15 про банкрутство ТОВ "Господарчий універмаг "Меркурій" на підставі тих самих кредитних договорів та доказів, що покладались в основу грошових вимог до боржника-позичальника (за виключенням заборгованості за Кредитним договором №6406К10/2391 від 29.06.2006).

28. З урахуванням викладеного, стосовно розглядуваної справи виникає питання щодо включення до реєстру вимог кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя щодо основного боржника) у разі, якщо розмір таких вимог перевищує розмір визнаних грошових вимог, встановленого за результатами розгляду вимог кредитора до боржника у справі № 910/25520/13.

29. Відтак, висновки, викладені у постанові Палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, здійснений від 04.02.2021 у справі № 904/1360/19, вимагають уточнення в частині того, чи має розмір вимог Банку до майнового поручителя (щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство) відповідати розміру грошових вимог (визнаних судом) кредитора (Банка) до основного боржника (щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство) та чи є економічні втрати кредитора, спричинені інфляцією та коливанням валютних курсів, грошовими вимогами, які підлягають включенню в реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство іпотекодавця - майнового поручителя, за умови, якщо розмір вимог того ж кредитора до боржника за основним зобов`язанням вже визначено судом у справі про банкрутство такого боржника за основним зобов`язанням.

30. Положеннями частини першої статті 302 ГПК України передбачено право колегії суддів Верховного Суду передати справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.

31. З огляду на зазначене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: В.Я. Погребняка, В.В. Білоуса, О.В. Васьковського вважає за необхідне передати справу № 910/23952/15 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" ухвалу Господарського суду міста Києва  від 22.01.2020 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 на розгляд Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з метою формування єдиної практики щодо застосування статті 45 КУзПБ у взаємозв`язку з положеннями статей 572, 575, 589 ЦК України, статей 7, 11, 17, 18 Закону України "Про іпотеку" та статей 12, 19, 28 Закону України "Про заставу" у справах про банкрутство боржника - майнового поручителя, що не є боржником за основним зобов`язанням.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 302 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, - 

УХВАЛИВ:

Справу № 910/23952/15 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" ухвалу Господарського суду міста Києва  від 22.01.2020 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022передати на розгляд Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк
Судді                                                                                          В.В. Білоус
                                                                                          О.В. Васьковський