ПОСТАНОВА
Іменем України

30 вересня 2021 року 
Київ
справа №814/994/17
адміністративне провадження № К/9901/30612/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді -  Коваленко Н.В., Кравчук В.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електростанція" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 (суддя - Лісовська Н.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 (судді - Турецька І.О., Стас Л.В., Косцова І.П.) у справі за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електростанція" до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування наказу в частині,  
встановив:
У травні 2017 року ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електростанція» (далі - ДП НАЕК «Енергоатом») звернулось до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило      скасувати п.п.2 п. 1 наказу від 24.02.2017 №100/04 «Про визнання свідоцтв про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації такими, що втратили чинність».
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.05.1994 Державним комітетом України у справах видавництв, поліграфії та книгорозповсюдження видано свідоцтво серії МК №81 про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації - газети «Енергетик», засновником якого виступив трудовий колектив виробничого об`єднання "Южно-Українська атомна електростанція".
Перший примірник газети «Енергетик» випущено 03.06.1994, про що свідчить її копія, яка приєднана до матеріалів справи. 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.1996 №1268 на базі майна атомних електростанцій, у тому числі і майна виробничого об`єднання «Южно-Української атомної електростанції» було створено ДП НАЕК «Енергоатом».
Перереєстрації газети «Енергетик» ДП НАЕК «Енергоатом» не відбувалось.
Станом на 24.02.2017 засновником вказаної газети є трудовий колектив виробничого об`єднання «Южно-Української атомної електростанції», що підтверджується копією скріншоту з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності. 
29.09.2016 відповідач листом №4.2-24/3604 звернувся до виробничого об`єднання «Южно-Української атомної електростанції» з вимогою надати перший примірник газети «Енергетик» для внесення запису до Державного реєстру друкованих засобів масової   інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності.
Даний лист направлено адресату, що підтверджується копією журналу обліку вихідних документів. 
24.02.2017 управлінням юстиції складено правовий висновок, в якому вказано, що 29.09.2016 засновнику газети «Енергетик» направлено лист про необхідність надання першого контрольного примірника цієї газети. Станом на 24.02.2017 перший контрольний примірник газети «Енергетик» до реєструючого органу не надходив, причини пропуску строку початку випуску газети не повідомлено.
У зв`язку з цим, відповідач дійшов висновку, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» від 16.11.1992 №2782-XII, п. 2.17 Положення про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21.02.2006 №12/5 (далі - Положення №12/5), свідоцтво про державну реєстрацію газети «Енергетик» серії МК №81 від 30.05.1994 має бути визнано таким, що втратило чинність. 
24.02.2017 відповідач прийняв наказ №100/04,  пп. 2 п. 1 якого свідоцтво про державну реєстрацію газети «Енергетик» від 30.05.1994 серії МК №81 визнано таким, що втратило чинність. 
Не погодившись з наказом відповідача про визнання таким, що втратило чинність свідоцтва про реєстрацію газети «Енергетик», позивач звернувся до суду з цим позовом.
В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що висновок відповідача стосовно ненадання першого контрольного примірника газети «Енергетик» та відповідно втрати чинності свідоцтва про держану реєстрацію друкованого засобу масової інформації є протиправним. 
Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2017, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017, у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки з часу державної реєстрації газети «Енергетик» контрольних примірників цієї газети до реєструючого органу не надходило. Не було це зроблено і на запит відповідача.
Крім того, суди дійшли висновку щодо відсутності факту порушення прав позивача, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності інформація про позивача, як засновника газети «Енергетик», відсутня.
З рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився позивач, звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що суди дійшли помилкового висновку щодо невиконання запиту відповідача про направлення на його адресу контрольного примірника газети «Енергетик», оскільки доказів отримання такого листа ні газетою, ні позивачем, як співзасновником газети, матеріали справи не містять.
Крім того посилався на те, що підставою для визнання свідоцтва таким, що втратило чинність може бути лише те, що випуск газети не розпочато на протязі одного року з моменту отримання свідоцтва. В свою чергу відсутність контрольних примірників у реєструючого органу не може свідчити на користь того, що видання не друкувалося. 
Заперечуючи проти касаційної скарги відповідач просив у її задоволенні відмовити, а оскаржувані рішення залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 1 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» №2782-XII від 16.11.1992 (далі - Закон №2782-XII) під друкованими засобами масової інформації (пресою) в Україні розуміються періодичні і такі, що продовжуються, видання, які виходять під постійною назвою, з періодичністю один і більше номерів (випусків) протягом року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію. Друкований засіб масової інформації вважається виданим, якщо він підписаний до виходу в світ і видрукуваний будь-яким тиражем. Сфера розповсюдження друкованого засобу масової інформації не обмежується.
Відповідно до ст. 11 Закону №2782-XII друкований засіб масової інформації може видаватися після його державної реєстрації. Державній реєстрації підлягають всі друковані засоби масової інформації, що видаються на території України, незалежно від сфери розповсюдження, тиражу і способу його виготовлення.
Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону №2782-XII засновник (співзасновники) зберігає право розпочати випуск друкованого засобу масової інформації протягом одного року з дня одержання свідоцтва. В разі пропуску цього строку без поважних причин свідоцтво про державну реєстрацію втрачає чинність.
Норму аналогічного змісту містить в п. 2.17. Положення про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації в Україні, затверджене наказом Міністерства юстиції України №12/5 від 21.02.2006 (далі - Положення №12/5), який визначає порядок державної реєстрації Міністерством юстиції України, територіальними органами Міністерства юстиції України друкованих засобів масової інформації.
Відповідно до ст. 33 Закону №2782-XII контрольні примірники періодичних і таких, що продовжуються, видань відразу після надрукування безоплатно надсилаються редакцією засновникові (співзасновникам) і реєструючому органу.
Відповідно до п. 2.17. Положення №12/5 засновник (співзасновники) зберігає(ють) право розпочати випуск друкованого ЗМІ протягом одного року з дня одержання свідоцтва про державну реєстрацію. У разі пропуску цього строку без поважних причин реєструючий орган визнає свідоцтво про державну реєстрацію таким, що втратило чинність, та вносить відомості про це до Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності. Про прийняте рішення реєструючий орган повідомляє засновника (співзасновників) видання.
Таке правове регулювання вказує на те, що підставою для визнання свідоцтва про реєстрацію засобу масової інформації таким, що втратило чинність, може бути лише факт пропуску, передбаченого статтею 16 Закону №2782-XII, річного строку для початку випуску друкованого засобу.
Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що перший примірник газети «Енергетик» випущено 03.06.1994, в той час як свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації видано 30.05.1994,  тобто строк, встановлений у ст. 16 Закону №2782-XII та п. 2.17 Положення №12/5, позивачем дотримано.
За таких обставин, законних підстав для визнання свідоцтва про реєстрацію друкованого засобу масової інформації газети «Енергетик» таким, що втратило чинність у відповідача не було.
Не направлення контрольного (першого) примірника газети на вимогу відповідача, більш ніж через 20 років з часу його виходу, не може свідчити про не дотримання засновником, передбаченого статтею 16 Закону №2782-XII, річного строку початку випуску друкованого засобу масової інформації, а відтак не створює підстав для визнання свідоцтва про його реєстрацію таким, що втратило чинність. 
За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій про порушення засновником газети «Енергетик» вимог статті 16 Закону  №2782-XII  не можна визнати обгрунтованими.
Крім того, видаючи спірний наказ відповідач, як суб?єкт владних повноважень, здійснював владні управлінські функції, що спричинило виникнення публічно правових відносин.
Відповідно до частини 2 статті 46 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі № 910/9010/17 дійшла висновку, що трудовий колектив не є юридичною особою, а відтак не наділений процесуальною правоздатністю.
Такий підхід, на думку колегії суддів, слід застосувати і під час розгляду цієї справи.
Враховуючи, що засновником газети «Енергетик» є трудовий колектив виробничого об`єднання «Южно-Української атомної електростанції», яка станом на час звернення до суду є структурним підрозділом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", а тому останнє наділено правом звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
постановив:
Касаційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електростанція" - задовольнити.
Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 - скасувати.
Позов Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електростанція" задовольнити.
Скасувати п.п.2 п. 1 наказу  Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області  від 24.02.2017 №100/04 «Про визнання свідоцтв про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації такими, що втратили чинність».
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П. Стародуб
Н.В. Коваленко
В.М. Кравчук