Постанова
Іменем  України
 
17 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 750/3884/16-ц
провадження № 61-18424св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»;
відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Євстафіїва О. К., Бечка Є. М., Скрипки А. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.
 
Позовна заява мотивована тим, що 25 лютого 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті») і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 50007581, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 92 929,89 грн, що  еквівалентно на дату укладання договору 11 408,04 дол. США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою та цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1598 куб. см, рік випуску - 2012, та додатковий кредит у сумі 27 971,35 грн, що еквівалентно на дату укладання договору 3 433,75 дол. США, для сплати страхових платежів відповідно до договору страхування, укладеного на виконання умов кредитного договору.
Згідно з додатковою угодою до вказаного кредитного договору ТОВ «Порше Мобіліті» і ОСОБА_1 погодили змінити строк кредиту і встановили його тривалість у 84 місяці. У зв`язку з цим між сторонами було укладено та підписано новий графік погашення кредиту.
Крім того, відповідно до додаткової угоди від 05 липня 2013 року до кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581 сторони доповнили загальні умови кредитування положенням щодо автоматичної рекалькуляції (зменшення) суми кредиту у випадку здійснення ОСОБА_1 платежів протягом відповідного календарного місяця у сумі окремого платежу, що перевищує місячний платіж більш ніж на 1 000 грн або дорівнює цій сумі. 
Поручителем ОСОБА_1 за кредитним договором виступила ОСОБА_2 , яка підтвердила факт ознайомлення її з умовами кредитного договору шляхом його підписання. 
Зазначало, що ТОВ «Порше Мобіліті» умови кредитного договору виконало, проте ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів. З січня 2015 року ОСОБА_1 припинив виконувати зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 07 квітня 2016 року нього утворилася прострочена заборгованість: по щомісячних платежах на погашення основного кредиту - у загальній сумі 18 765,15 грн, на погашення додаткового кредиту - у загальній сумі 2 215,10 грн і заборгованість, погашення якої вимагається достроково, за основним кредитом - у сумі 7 877,60 дол. США, гривневий еквівалент якої дорівнює 205 684,14 грн.
ТОВ «Порше Мобіліті» пред`являло ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вимогу про сплату кредитної заборгованості та повернення суми кредиту протягом 30 календарних днів з дати її одержання. Таку вимогу відповідачі отримали 30 червня 2015 року, проте до 30 липня 2015 року її не виконали. 
Вказувало, що у зв`язку з розірванням ОСОБА_1 договору страхування ТОВ «Порше Мобіліті» 25 лютого 2015 року уклало від його імені з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ «СК «Уніка») договір добровільного комплексного страхування предмета застави, яким забезпечено зобов`язання за кредитним договором (що передбачено умовами кредитного договору), на виконання якого ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» 19 012,95 грн. Цю суму, з урахуванням податку на додану вартість, а всього - 22 815,54 грн має бути компенсовано ТОВ «Порше Мобіліті». 
Крім того, за порушення терміну повернення кредиту на користь ТОВ «Порше Мобіліті» підлягає стягненню штраф у розмірі 20 % від суми                                         кредиту - 18 585,98 грн, штраф за нагадування про наявність несплачених платежів - 4 997,19 грн, штраф за незабезпечення страхування предмету застави, якою забезпечено кредитний договір, - 13 939,48 грн (15 % від суми кредиту - 92 929,89 грн), штраф за порушення обов`язку належного зберігання предмету застави тощо - 10 973,10 грн (10 % вартості предмета застави - 109 731 грн). До того ж, за кожен день прострочення заборгованості, що утворилася за період з 16 квітня 2015 року по 07 квітня 2016 року у сумі 4 084,06 грн, і заборгованості, що утворилася за період з 16 травня 2015 року по 07 квітня 2016 у сумі 3 664,54 грн, на користь ТОВ «Порше Мобіліті» підлягає стягненню пеня у загальній сумі 729,88 грн, а також 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України у загальній сумі 5 868,16 грн за прострочення сплати заборгованості за основним кредитом і у загальній сумі 77,99 грн за прострочення сплати заборгованості за додатковим кредитом, а всього 5 946,15 грн, та збитки внаслідок інфляції за прострочення сплати заборгованості: за основним кредитом - 5 193,16 грн і за додатковим кредитом - 924,53 грн, а всього 6 117,69 грн.
Ураховуючи викладене, ТОВ «Порше Мобіліті» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованість                                                   за кредитом - 242 096,99 грн, за додатковим кредитом - 2 215,10 грн,                      збитки - 22 815,54 грн, штрафи: за порушення строків повернення                      кредиту - 18 585,98 грн, за нагадування про необхідність сплати кредитної заборгованості - 4 997,19 грн, за незабезпечення страхування предмета застави (автомобіля) і за його відчуження - 13 939,48 грн та 10 973,10 грн відповідно, а разом - 48 495,75 грн, а також пеню за порушення термінів сплати чергових платежів - 729,88 грн, 3 % річних - 5 946,15 грн та інфляційні втрати у розмірі 61 17,69 грн, а всього 328 417,10 грн, а також судові витрати по справі. 
 
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до  ТОВ «Порше Мобіліті» про тлумачення змісту правочину.
 
Зустрічна позовна заява мотивована тим, що під час підписання між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» 25 лютого 2013 року кредитного договору сторони визначили поняття суми кредиту - 92 929,89 грн, еквівалент суми               кредиту - 11 408,04 дол. США та врегулювали порядок і умови їх застосування. 
Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору ТОВ «Порше Мобіліті» мало надати ОСОБА_1 кредит у сумі 92 929,89 грн. В договорі встановлено еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, прийнятній для сторін - 11 408,04 дол. США за курсом 8,17460 грн/долар США. 
Згідно з пунктом 1.3.1. загальних умов кредитування, які є невід`ємною частиною кредитного договору, розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником на повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту і зазначено, що в подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених позикодавцем рахунків у гривні. При цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалента платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі. Позитивне або від`ємне значення різниці, що виникла внаслідок зміни обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору відносно основної суми боргу та суми процентів, вказаних у графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Отже курсова різниця є складовою платежів за відсотками, а платежі на погашення кредиту розраховуються за незмінним курсом 8,17460 грн/долар США. 
Відповідно до пункту 2.4. загальних умов кредитування проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту. Отже, еквівалент валют підлягає застосуванню виключно при розрахунку щомісячних платежів у складі коригування суми процентів. 
У той же час, пункт 3.3. загальних умов кредитування встановлює обов`язок повернути суму кредиту, а не її еквівалент. Крім того, зміст рахунків-фактур, доданих до позовної заяви ТОВ «Порше Мобіліті», свідчить про те, що платежі на погашення кредиту розраховуються за незмінним курсом 8,17460 грн/долар США, який встановлено в кредитному договорі, що підтверджує, що заборгованість ОСОБА_1 обліковується в розмірі 92 929,89 грн.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив надати тлумачення пункту 3.3. затверджених ТОВ «Порше Мобіліті» загальних умов кредитування, які є невід`ємною частиною укладеного ними кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581 а саме: в чому полягає зобов`язання ОСОБА_1 повернути залишок кредиту при його достроковому поверненні на вимогу ТОВ «Порше Мобіліті»: у поверненні залишку, визначеного виходячи з його еквіваленту у розмірі 11 408,04 дол. США, чи із суми кредиту 92 929,89 грн, яка йому мала бути надана відповідно до умов кредитного договору; що є кредитом за умовами кредитного договору: сума, яка мала бути надана ОСОБА_1 , чи визначений в договорі її еквівалент в доларах США. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2018 року у складі судді Логвінової Т. В. позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» основну суму боргу зі сплати кредиту за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581 - 242 096,99 грн, основну суму боргу зі сплати додаткового кредиту - 2 215,10 грн, збитки - 22 815,54 грн,                         штраф - 48 495,75 грн, пеню - 729,88 грн, 3 % річних - 5 946,15 грн та інфляційні втрати - 6 117,69 грн, а всього на загальну суму 328 417,10 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконував, що є підставою для солідарного стягнення з нього та поручителя заборгованості за кредитним договором. Суд першої інстанції погодився з наданим банком розрахунком заборгованості, який відповідачами не спростовано.
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Виходячи зі змісту зазначеної норми тлумачення правочину може бути здійснене судом коли правочин носить суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст. У даному випадку правовідносини не носять суперечливий характер, умови кредитного договору є зрозумілими для сторін, а твердження позивача в зустрічній позовній заяві щодо необхідності тлумачення кредитного договору є підміною понять. Крім того, положення кредитного договору неодноразово досліджувалися судами різних інстанцій, що виключає необхідність їх додаткового тлумачення.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2018 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до  ОСОБА_2 й ухвалено нове рішення в цій частині про відмову у задоволенні цих вимог; змінено у частині позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 . 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» прострочені щомісячні платежі за основним і додатковим кредитними                                      договорами - 20 040,19 грн; кредит, що підлягає достроковому                      поверненню - 39 982,36 грн; заборгованість за додатковим кредитним                                              договором - 940,06 грн; компенсацію платежів за договором страхування предмета застави - 5 325,71 грн; пеню за порушення термінів сплати чергових платежів - 729,88 грн; 3 % річних - 1 498,90 грн; збитки внаслідок інфляції - 6 385,59 грн, штраф за незабезпечення страхування предмету застави, якою забезпечено кредитний договір, - 6 979,74 грн; штраф за передачу (відчуження) предмета застави третій особі ( ОСОБА_3 ) без попередньої письмової згоди ТОВ «Порше Мобіліті» - 10 973,10 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено з мотивів, наведених у постанові апеляційної інстанції. 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що кредитний договір від 25 лютого 2013 року № 50007581 містить нечіткі і двозначні положення, зокрема, пункти 1.3.1., 1.3.2. статті 1.3., тому висновки суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини не мають суперечливого характеру, а умови кредитного договору є зрозумілими для сторін, є юридично некоректними. Разом з тим, для захисту порушених прав ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачав потреби у задоволенні його зустрічного позову та застосування при вирішенні справи частини другої статті 213 ЦК України, вважаючи, що для врегулювання спору між сторонами необхідно й достатньо застосувати вимоги частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Виходячи з цієї норми права та встановлених у справі обставин, апеляційний суд вважав за необхідне застосувати грубо-конкретне, а отже чітке і зрозуміле положення кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581, що міститься у його розділі «Основні умови кредиту», відповідно до якого загальний розмір кредиту (сума кредиту) - 92 929,89 грн, що є еквівалентом 11 408,04 дол. США, та додатковий кредит (сума додаткового                                    кредиту) - 27 971,35 грн, що є еквівалентом 3 433,75 дол. США, курс для обчислення - курс ПАТ «Креді Агріколь Банк», що дорівнює                                                 8,1460 грн/дол. США, розмір процентів за користування основним і додатковим кредитами у всіх випадках є фіксованим - 9,90 %. При цьому, саме такі розрахункові показники застосовано ТОВ «Порше Мобіліті» для визначення розміру заборгованості за кредитом і за додатковим кредитом, яку щомісячно мав сплачувати ОСОБА_1 .
Відмовляючи у задоволені позову ТОВ «Порше Мобіліті» до поручителя ОСОБА_2 , апеляційний суд виходив із того, що позивач скористався своїм правом на дострокове повернення кредитної заборгованості, направивши вимоги (повідомлення) ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про сплату всієї кредитної заборгованості протягом 30 календарних днів з дати їх одержання, які останніми отримано 30 червня 2015 року, а тому, звернувшись до суду з позовом 07 квітня 2016 року, ТОВ «Порше Мобіліті» пропустило встановлений частиною четвертою статті 559 ЦК України (у редакції, що діяла до 03 лютого 2019 року) строк пред`явлення вимог до поручителя ОСОБА_2 , який є преклюзивним.
Змінюючи рішення у частині вирішення позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, апеляційний суд виходив із того, що в силу статті 3.2. загальних умов кредитування кредитний договір від 25 лютого 2013 року № 50007581 (з усіма змінами й додатками до нього) припинив свою дію 19 травня 2015 року у зв`язку з направленням ТОВ «Порше Мобіліті» вимоги (повідомлення) ОСОБА_1 про дострокове повернення всієї кредитної заборгованості, а тому позивач має право на стягнення всієї кредитної заборгованості (за кредитом, процентами за користування кредитом, неустойки), нарахованої по 19 травня 2015 року, а також в силу статей 10.3., 10.4. загальних умов кредитування - на компенсацію сплачених ПрАТ «СК «Уніка» страхових платежів, не відшкодованих ОСОБА_1 , які здійснено по травень 2015 року.
Апеляційний суд виходив із того, що при вирішенні спору підлягає застосуванню варіант І висновку судово-економічної експертизи від 09 січня 2020 року № 1229/19-24, відповідно до якого розмір кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» на дату складання позовної заяви (07 квітня 2016 року) становить 74 902,69 грн і складається із: прострочених щомісячних платежів за основним і додатковим кредитом - 20 040,19 грн; кредиту, що підлягає достроковому поверненню - 39 982,36 грн; заборгованості за додатковим кредитом - 940,06 грн, компенсації платежів за договором страхування предмета застави без податку на додану вартість за березень-травень 2015 року - 5 325,71 грн, пені за порушення строків сплати чергових платежів - 729,88 грн, 3 % річних - 1 498,90 грн і збитків внаслідок інфляції - 6 385,59 грн.
При цьому судом враховано, що у вказаному висновку судово-економічної експертизи від 09 січня 2020 року № 1229/19-24 зазначено, що у листі Мінфіну України від 30 травня 2011 року № 31-08410-07-27/13794 роз`яснено, що рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного бухгалтерського документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, він носить лише інформаційний характер. Тому результати експертизи, викладені у цьому висновку, можна використати для вирішення спору лише за умови прийняття судом, серед іншого, даних рахунків-фактур. 
Врахувавши, що ТОВ «Порше Мобіліті» не надало документи по суті спору (копії наказу про облікову політику товариства, виписки з рахунків бухгалтерського обліку, на яких обліковуються господарські операції щодо надання кредиту та погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581, виписки з банківських установ за період дії цього договору про зарахування отриманих від  ОСОБА_1 коштів на рахунок товариства тощо), однак, разом з тим, ОСОБА_1 визнавав факт неповного погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581, яка є предметом спору, та не заперечував проти достовірності інформації, яка міститься у рахунках-фактурах, наданих ТОВ «Порше Мобіліті», апеляційний суд визнав рахунки-фактури належними та допустимими доказами у справі, як і висновки вказаного експертного дослідження, які сторонами не спростовано.
Вирішуючи спір в частині стягнення штрафів, апеляційний суд виходив із того, 
що одночасне стягнення з ОСОБА_1 трьох неустойок за порушення терміну повернення кредиту, термінів сплати чергових платежів і за нагадування про необхідність сплати ним кредитної заборгованості призведе до накладення на нього потрійної відповідальності, а тому вважав достатнім стягнення з ОСОБА_1 пені у вказаному вище розмірі. 
Також судом враховано, що у ході виконання кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581 ТОВ «Порше Мобіліті» дійсно допускало порушення, на які ОСОБА_1 посилався у заяві до ПрАТ «СК «Уніка» від 24 лютого 2015 року як на підставу розірвання договору добровільного комплексного страхування на транспорті від 25 лютого 2013 року № 245002/4098/0001204. Тож, вимагаючи розірвання цього договору, ОСОБА_1 діяв правомірно, використовуючи право, надане йому абзацом 1 частини четвертої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». У той же час, у справі відсутні докази, що на виконання вимог пункту 5.5. загальних умов кредитування ОСОБА_1 одночасно з розірванням цього договору уклав інший договір страхування предмета застави - автомобіля Volkswagen Polo Sedan, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким забезпечено його зобов`язання за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581. Таким чином, порушення пункту 5.5. загальних умов кредитування кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581 на 50 % мало місце з вини ОСОБА_1 і на 50 % - з вини ТОВ «Порше Мобіліті». Тому в порядку частини третьої статті 551 ЦК України апеляційний суд вважав за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» штраф за незабезпечення страхування предмету застави, якою забезпечено кредитний договір, у сумі 50 % від передбаченого договором його розміру, а саме: 92 92989 грн (сума кредиту) * 15 % * 50 % = 6 979,74 грн.
Посилаючись на доведеність факту порушення ОСОБА_1 пункту 2.3.4. укладеного ним з ТОВ «Порше Мобіліті» договору застави, яке виразилося у продажу ним ОСОБА_4 без згоди ТОВ «Порше Мобіліті» предмета застави - автомобіля Volkswagen Polo Sedan, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , апеляційний суд вважав правильними висновки суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 штрафу за вказане порушення, передбачене пунктом 4.1.2. цього ж договору, у розмірі 10 % вартості предмета застави (109 731 грн * 10 % = 10 973,10 грн).
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У грудні 2020 року ТОВ «Порше Мобіліті» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначав неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, постановах Верховного Суду України від 09 квітня 2012 року у справі № 3-88гс11, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс15 тощо, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказував на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 лютого 2021 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 750/3884/16-ц із Деснянського районного суду м. Чернігова. 
 
У березні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкових висновків про припинення поруки ОСОБА_2 та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог до поручителя, не врахувавши пункт 13 умов поруки, викладених у загальних умовах кредитування кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581, у якому зазначено, що ці умови залишаються чинними до повного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором. Апеляційним судом не враховано, що у справі № 750/2601/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсним пункту 1.3.1. загальних умов кредитування, графіку погашення кредиту, кредитного договору № 50007581, договору застави транспортного засобу № 50007581 та у справі № 755/570/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про встановлення нікчемності правочину, судами було встановлено факт надання ТОВ «Порше Мобіліті» ОСОБА_1 кредиту та додаткового кредиту 25 лютого 2013 року, а також встановлено, що зобов`язання сторін кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581 визначено згідно пунктів 2.4., 2.5., 3.1. цього договору як відносно повернення суми кредиту ОСОБА_1 з урахуванням обмінного курсу, чинного на момент сплати коштів, так визначення здійснення розрахунку кожного щомісячного платжу на виконання умов кредитного договору. Судом апеляційної інстанції безпідставно взято до уваги висновки судово-економічної експертизи від 09 січня 2020 року № 1229/19-24 та не враховано, що при здійсненні досліджень та формуванні висновку експерт керувався, зокрема, Законом України «Про кредитні спілки» та Методикою проведення судово-бухгалтерських (економічних) експертиз з деяких питань фінансово-господарської діяльності комерційних банків, при цьому експертом не враховано, що ТОВ «Порше Мобіліті» не є ані комерційним банком, ані кредитною спілкою; не було досліджено умови кредитного договору щодо розрахунку щомісячного платежу за кредитним договором. Також апеляційний суд дійшов помилкових висновків при вирішенні питання про стягнення з відповідача штрафних санкцій, не врахувавши, що заявлені до стягнення штрафи, передбачені пунктами 8.1., 8.2., 8.3., 8.4. договору, застосовуються за різні види порушень, а тому їх застосування не є подвійним стягненням. Крім того, ТОВ «Порше Мобіліті» має право на стягнення є ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами (тілом кредиту) з моменту надання кредиту по фактичне повернення кредиту, а також стягнення збитків, заподіяних у  в`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо забезпечення страхування майна у визначеному позивачем розмірі.  
 
З аналізу доводів касаційної скарги та її вимог вбачається, що постанова Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року не оскаржується в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про тлумачення змісту правочину, а тому в цій частині оскаржуване судове рішення апеляційного суду відповідно до вимог частини першої 400 ЦПК України не перевіряється.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , у якому зазначено, що доводи касаційної скарги є безпідставними, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду є 2мотивованим, законним й ґрунтується на належних та допустимих доказах, судом вірно застосовано норми матеріального та процесуального права щодо спірних правовідносин. Просив касаційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Встановлено, що 25 лютого 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 50007581 та додаткова угода, згідно з умовами яких позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 92 929,89 грн, що є еквівалентом 11 408,04 дол. США, на придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1598 куб. см, рік випуску - 2012, та 27 971,35 грн, що є еквівалентом 3 433,75 дол. США, на сплату страхових платежів, під 9,9 % річних зі змінною процентною ставкою, строком на 60 місяців, а ОСОБА_1 зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором та додатковою угодою. Спосіб надання кредиту - перерахування на рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ «Демарк», одержувач - ПрАТ «Метек», призначення платежу: за придбання автомобіля. (а. с. 17, т. 1).
 
У відповідності до умов кредитного договору вартість автомобіля відповідно до договору з дилером становить еквівалент 13 465,58 дол. США.
 
ОСОБА_1 здійснено перший внесок за власні кошти в оплату автомобіля в еквіваленті 2 057,54 дол. США.
 
Переведення коштів ТОВ «Порше Мобіліті» на рахунок ПрАТ «Метек» в розмірі 92 929,89 грн на виконання кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581 підтверджується копією платіжного доручення від 28 лютого 2013 року № 50002072 (а. с. 92, т. 3).
 
Сторони також домовились про надання відповідачем додаткових способів забезпечення виконання зобов`язань за договором у вигляді поруки третіх осіб. Поручителем ОСОБА_1 за договором від 25 лютого 2013 року № 50007581 виступила ОСОБА_5 , яка підтвердила ознайомлення з умовами договору шляхом його підписання.
 
25 лютого 2013 року між ПАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0001204 строком на 5 років, відповідно до якого вигодонабувачем є ТОВ «Порше Мобіліті»; предмет страхування - транспортний засіб VW, модель Polo Sedan, кузов НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1598 куб. см, рік випуску - 2012, дійсна ціна - 13 465,58 дол. США; щорічний страховий платіж становить: за кожен рік кредиту страховий тариф  - 5,1 % страхової суми, яка кожного року становить 13 465,58 дол. США, тобто 686,74 дол. США/еквівалент у гривні по курсу Каліон Банк Україна; загальний страховий платіж за весь період кредиту становить                                       3 433,70 дол. США/еквівалент у гривні по курсу Каліон Банк Україна (а. с. 31-32, т. 1).
 
З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 28 лютого 2013 року між позичальником і кредитором був укладений договір застави транспортного засобу № 50007581, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Алаєвою Т. А., за умовами якого ОСОБА_1 передав у заставу належний йому автомобіль Volkswagen Polo Sedan, 2012 року випуску (а. с. 40-45, т. 1).
 
Згідно з пунктом 2.3.4. договору застави ОСОБА_1 зобов`язався, зокрема, без попередньої письмової згоди ТОВ «Порше Мобіліті» не здійснювати дій, пов`язаних з передачею предмета застави третім особам. 
 
Відповідно до пункту 4.1.2. договору застави, у разі невиконання та/або неналежного виконання заставодавцем обов`язків щодо предмета застави заставодержатель може застосувати до заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 % вартості предмета застави, вартість якого, згідно з цим договором, становить 109 731 грн.
 
Додатковою угодою без дати до кредитного договору від 25 лютого 2013 року сторони домовились продовжити строк кредиту до 84 місяців та у зв`язку з цим підписали графік погашення кредиту у новій редакції та погодили внести зміни в договір застави транспортного засобу протягом 10 днів з дня укладення цієї додаткової угоди (а. с. 33, т. 1).
 
За умовами укладеного сторонами вищевказаного кредитного договору, усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3. загальних умов кредитування, які є додатком до кредитного договору № 50007581 (далі - загальні умови кредитування).
 
Відповідно до пункту 3.2. загальних умов кредитування, які оформлені сторонами додатком до кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581, позикодавець наділений правом визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору у випадках, серед яких - порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць.
 
У такому випадку позичальник зобов`язаний повернути у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу (пункт 3.3. загальних умов кредитування).
 
У разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка повернення кредиту позичальник сплачує позикодавцеві пеню в розмірі 10 % річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості (пункт 8.1. загальних умов кредитування).
 
Згідно з пунктом 8.2. загальних умов кредитування, у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у статті 3.3. за винятком умови порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, передбаченого в статті 3.2.1, позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20 % від суми кредиту.
 
Згідно з пунктом 8.3. загальних умов кредитування за кожен випадок порушення позичальником пунктів 5.1., 5.2., 5.3., 5.4. позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 15 Євро чи 20 доларів США відповідно до еквіваленту суми кредиту та/або додаткового кредиту у кредитному договорі за обмінним курсом банку, зазначеним у кредитному договорі, на момент направлення компанією першого листа щодо сплати.
 
Згідно з пунктами 5.5., 5.6. загальних умов кредитування позичальник зобов`язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором протягом усього строку дії кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована компанією. Якщо позичальник в порушення пункту 5.5 не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, компанія на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими Загальними умовами кредитування. Позичальник дає згоду і доручає компанії укласти від імені і за рахунок позичальника сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування на користь страхової компанії. Позичальник компенсує компанії витрати, понесені останньою у зв`язку з виконанням даного доручення/укладанням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів в порядку, передбаченому пунктами 1.7.1-1.7.6 (у випадку неотримання позичальником додаткового кредиту від компанії).
 
Відповідно до укладеної 05 липня 2013 року додаткової угоди до кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581, сторони доповнили статтю 3.1. загальних умов кредитування положенням щодо автоматичної рекалькуляції (зменшення) суми кредиту у такій редакції: «У випадку здійснення позичальником платежу (-ів) протягом відповідного календарного місяця у сумі окремого платежу, що перевищує місячний платіж більше ніж                                  на 1 000 грн або дорівнює цій сумі, позикодавець один раз на місяць (в день на розсуд компанії) здійснює перерахунок (зменшення) чергових платежів з повернення кредиту та сплати процентів, комісій та інших платежів за кредитом щодо кожного отриманого платежу, що перевищує місячний платіж більше ніж на 1 000 грн або дорівнює цій сумі, та направляє позичальнику новий графік погашення кредиту (у випадку погашення частини кредиту) (а. с.38-39, т. 1).
 
Крім того, між сторонами укладено додаткову угоду без дати до кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581, відповідно до якої сторони домовились про таке: відповідно до кредитного договору ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі, визначеній в кредитному договорі в українських гривнях. Кредит надається за умови повернення кредиту позичальником в повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Якщо цільовим призначенням кредиту є придбання автомобіля марки Поло модель Седан/Флай 2012 року виробництва, в період з 25 лютого 2013 року по 30 квітня 2013 року з метою попередження недобросовісного використання позичальником спеціальних умов придбання зазначених автомобілів шляхом отримання кредиту при поверненні позичальником кредиту та/або додаткового кредиту у термін раніше, ніж через 36 місяців з моменту укладення кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплатити вартість послуг, пов`язаних з погашенням та обслуговуванням кредиту, у розмірі 2 000 грн з урахуванням ПДВ. Сторони погодили, що у випадку наявності підстав для сплати вартості послуг відповідно до пункту 1.3. цієї угоди, доповнити таблицю в графіку погашення кредиту інформацією: «Вартість послуг, пов`язаних з погашенням та обслуговуванням кредиту - 2 000 грн з урахуванням ПДВ» (а. с. 262, т. 3).
 
Встановлено, що розрахунок спірної кредитної заборгованості ТОВ «Порше Мобіліті» не надав, на її підтвердження позивачем надано такі копії документів:
- рахунку-фактури № 00081138 від 01 березня 2013 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 442,97 грн, що складається із суми                           кредиту - 1 203,25 грн, процентів за користування кредитом - 769,12 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 4,40 грн (а. с. 30, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 11 березня 2013 року № 337091000853151363001043 (а. с. 264, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідної квитанції (а. с. 263, зворот т. 3);
- рахунку-фактури № 00086680 від 02 квітня 2013 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 439,68 грн, що складається із суми                           кредиту - 1 213,18 грн, процентів за користування кредитом - 756,53 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 3,77 грн (а. с. 31, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 10 квітня 2013 року № 337091000853151365596916 (а. с. 266, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 265, т. 3);
- рахунку-фактури № 00096552 від 03 травня 2013 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 438,48 грн, що складається із суми                                   кредиту -1 223,20 грн, процентів за користування кредитом - 745,54 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 3,54 грн (а. с. 32, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 07 травня 2013 року № 337091000905661367940019 (а. с. 268, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 267, т. 3);
- рахунку-фактури № 00098949 від 04 червня 2013 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 444,77 грн, що складається із суми                          кредиту - 1 233,30 грн, процентів за користування кредитом - 740,52 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 4,75 грн (а. с. 33, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 10 червня 2013 року № 337091000905661371193470 (а. с. 270, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 269,                   т. 3);
- рахунку-фактури № 00104535 від 02 липня 2013 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 444,16 грн, що складається із суми                               кредиту - 1 243,49 грн, процентів за користування кредитом - 729,84 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 4,63 грн (а. с. 34, т. 3). Згідно з довідкою від 07 листопада 2019 року, сформованою в системі Приват24, ОСОБА_1 17 липня 2013 року переказав 2 447,16 грн до іншого банку без вказівки на банк та призначення платежу (а. с. 295, т. 3);
- рахунку-фактури № 00111212 від 02 серпня 2013 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 439,97 грн, що складається із суми                                    кредиту - 1 253,75 грн, процентів за користування кредитом - 716,20 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 3,82 грн (а. с. 35, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 14 серпня 2013 року № 388451000877721376465985 (а. с. 272, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 271, т. 3);
- рахунку-фактури № 00121519 від 03 вересня 2013 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 435,78 грн, що складається із суми                           кредиту - 1 264,10 грн, процентів за користування кредитом - 702,46 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 3,02 грн (а. с. 36, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 13 вересня 2013 року № 388451000947041379060315 (а. с. 274, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 273, т. 3);
- рахунку-фактури № 00128419 від 02 жовтня 2013 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 456,15 грн, що складається із суми                               кредиту - 1 274,52 грн, процентів за користування кредитом - 708,49 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 6,94 грн (а. с. 37, т. 3). Відповідно до копії довідки від 07 листопада 2019 року, сформованої в системі Приват24, ОСОБА_1 перерахував 2 459,15 грн - кредитний платіж по рахунку № НОМЕР_4 шляхом списання цих коштів з карткового рахунку (а. с. 296, т. 3);
- рахунку-фактури № 00135326 від 04 листопада 2013 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 454,80 грн, що складається із суми                           кредиту -1 285,03 грн, процентів за користування кредитом - 696,89 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 6,68 грн (а. с. 38, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 14 листопада 2013 року № 388451000947041384422552 (а. с. 276, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 275, т. 3);
- рахунку-фактури № 00142011 від 03 грудня 2013 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 471,72 грн, що складається із суми                           кредиту - 1 295,62 грн, процентів за користування кредитом - 699,96 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 9,94 грн (а. с. 39, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 12 грудня 2013 року № 388451000947041386863042 (а. с. 278, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 277,                  т. 3);
- рахунку-фактури № 00149067 від 02 січня 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 489,10 грн, що складається із суми                             кредиту -1 306,29 грн, процентів за користування кредитом - 703,32 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 13,29 грн (а. с. 40, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 14 січня 2014 року № 416341000905661389698810                          (а. с. 280, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 279, т. 3);
- рахунку-фактури № 00156037 від 03 лютого 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 605,91 грн, що складається із суми                         кредиту -1 317,13 грн, процентів за користування кредитом - 786,79 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 35,79 грн (а. с. 41, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 13 лютого 2014 року № 416341000905661392291648 (а. с. 282, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 281, т. 3);
- рахунку-фактури № 00165142 від 11 березня 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 889,20 грн, що складається із суми                                      кредиту - 1 413,25 грн, процентів за користування кредитом - 938,19 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 71,56 грн (а. с. 42, т. 3). Відповідно до копії довідки від 07 листопада 2019 року, сформованої в системі Приват24, ОСОБА_1 перерахував 2 889,20 грн - кредитний платіж по рахунку № НОМЕР_5 шляхом списання з карткового рахунку (а. с. 297, т. 3);
- рахунку-фактури № 00171346 від 01 квітня 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 3 429,52 грн, що складається із суми                  кредиту - 1 337,41 грн, процентів за користування кредитом - 1 430,87 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 195,04 грн (а. с. 43, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 14 квітня 2014 року № 429981000830941397463691 (а. с. 284, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 283,               т. 3);
- рахунку-фактури № 00180136 від 29 травня 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 782,87 грн, що складається із погашення суми кредиту - 796,68 грн, процентів за користування кредитом - 1 292,64 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 227,35 грн (а. с. 44, т. 3). ОСОБА_1 сплачено 82,87 грн відповідно до заяви на переказ готівки від 29 травня 2014 року № 429981000905661401354727 (а. с. 286, т. 3). Згідно з копією заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 26 червня 2014 року № 429981000877721403789057 (а. с. 288, т. 3), останнім сплачено 2 782,87 грн, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 287,                            т. 3);
- рахунку-фактури № 00184854 від 03 червня 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 768,98 грн, що складається із суми                                          кредиту - 803,20 грн, процентів за користування кредитом - 1 275,69 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 223,89 грн (а. с. 45, т. 3);
- рахунку-фактури № 00192385 від 10 липня 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 740,08 грн, що складається із суми                           кредиту - 821,93 грн, процентів за користування кредитом - 1 239,60 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 212,35 грн (а. с. 46, т. 3);
- рахунку-фактури № 00198617 від 04 серпня 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 875,10 грн, що складається із суми                          кредиту - 816,39 грн, процентів за користування кредитом - 1 342,08 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 250,43 грн (а. с. 47, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 28 серпня 2014 року № 429981000751801409226524 (а. с. 290, т. 3), останнім сплачено 2 861,21 грн, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 289, т. 3);
- рахунку-фактури № 00209604 від 04 вересня 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 986,22 грн, що складається із суми                              кредиту - 823,07 грн, процентів за користування кредитом - 1 418,82 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 278,13 грн (а. с. 48, т. 3). Відповідно до копії довідки від 07 листопада 2019 року, сформованої в системі Приват24, ОСОБА_1 перерахував 2 986,22 грн - кредитний платіж по рахунку № НОМЕР_6 шляхом списання з карткового рахунку (а. с. 298, т. 3);
- рахунку-фактури № 00214602 від 01 жовтня 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 997,80 грн, що складається із суми                               кредиту - 829,91 грн, процентів за користування кредитом - 1 420,67 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 281,80 грн (а. с. 49, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 28 жовтня 2014 року № 429981000751801414507226 (а. с. 292, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 291,                    т. 3);
- рахунку-фактури № 00220462 від 03 листопада 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 2 997,80 грн, що складається із суми                                     кредиту - 836,76 грн, процентів за користування кредитом - 1 413,82 грн, погашення суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 281,02 грн (а. с. 50, т. 3). Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 на переказ готівки від 27 листопада 2014 року № 429981000877721417094147 (а. с. 294, т. 3), вказану суму сплачено, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення (а. с. 293,                        т. 3);
- рахунку-фактури № 00229980 від 03 грудня 2014 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 3 532,54 грн, що складається із суми                                   кредиту - 843,68 грн, процентів за користування кредитом - 1 808,36 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 414,30 грн (а. с. 51, т. 3). Відповідно до копії довідки від 07 листопада 2019 року, сформованої в системі Приват24, ОСОБА_1 перерахував 3 532,54 грн -кредитний платіж по рахунку № НОМЕР_7 шляхом списання з карткового рахунку (а. с. 299, т. 3);
- рахунку-фактури № 00234749 від 12 січня 2015 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 4 210,80 грн, що складається з суми                                    кредиту - 850,61 грн, процентів за користування кредитом - 2 310,63 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користування додатковим кредитом - 583,36 грн (а. с. 47, т. 1);
- акту звіряння взаємних розрахунків за договором № 50007581 від 25 лютого 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 , згідно з яким станом на 23 січня 2015 року поточна заборгованість ОСОБА_1 становить 4 210,80 грн, заборгованість по сумі кредиту - 67 644,14 грн, сальдо                           кінцеве - 71 854,94 грн; заборгованість по сумі кредиту відображена в гривні по курсу на дату видачі кредиту (а. с. 73, т. 2);
- рахунку-фактури № 00241629 від 02 лютого 2015 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 4 676,10 грн, що складається з суми                                  кредиту - 857,61 грн, процентів за користування кредитом - 2 652,95 грн, суми додаткового кредиту - 466,20 грн, процентів за користуванням додатковим кредитом - 699,34 грн (а. с. 48, т. 1);
- рахунку-фактури № 00244682 від 17 лютого 2015 року, згідно з яким борг становить 549,99 грн, що складається із штрафу - 520 грн та пені в розмірі 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 29,99 грн (а. с. 134, т. 1);
- листа від 17 лютого 2015 року, згідно з яким на 12 лютого 2015 року заборгованість ОСОБА_1 становить 4 760,79 грн, що складається з заборгованості - 4 210,80 грн, пені - 29,99 грн, штрафу - 520 грн (а. с. 127,  т. 1);
- рахунку-фактури № 00246081 від 04 березня 2015 року, згідно з яким борг становить 726,58 грн, що складається із штрафу - 687,50 грн та пені в розмірі 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 39,08 грн (а. с. 135, т. 1);
- листа від 04 березня 2015 року, згідно з яким борг становить 9 613,48 грн, що складається з заборгованості - 8 886,90 грн, пені - 39,08 грн,                                       штрафу - 687,50 грн (а. с. 128, т. 1);
- рахунку-фактури № 00252141 від 06 березня 2015 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 4 344,75 грн, що складається з суми                            кредиту - 864,70 грн, процентів за користування кредитом - 3 480,05 грн (а. с. 49, т. 1);
- рахунку-фактури № 00251092 від 18 березня 2015 року, згідно з яким борг становить 814,09 грн, що складається із штрафу - 780 грн та пені в розмірі 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 34,09 грн (а. с. 136, т. 1);
- листа від 18 березня 2015 року, згідно з яким борг становить 9 700,99 грн, що складається з заборгованості - 8 886,90 грн, пені - 34,09 грн,                                  штрафу - 780 грн (а. с. 129, т. 1);
- рахунку-фактури № 00252873 від 03 квітня 2015 року, згідно з яким борг становить 766,52 грн, що складається із штрафу - 704,98 грн та пені в розмірі 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 61,58 грн (а. с. 137, т. 1);
- листа від 03 квітня 2015 року, згідно з яким борг становить 13 998,17 грн, що складається з заборгованості - 13 231,65 грн, пені - 61,58 грн,                                    штрафу - 704,94 грн (а. с. 130, т. 1);
- рахунку-фактури № 00255398 від 06 квітня 2015 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 4 084,06 грн, що складається з суми                                кредиту - 871,87 грн, процентів за користування кредитом - 3 212,19 грн                       (а. с. 50, т. 1);
- рахунку-фактури № 00257457 від 17 квітня 2015 року, згідно з яким борг становить 698,78 грн, що складається із штрафу - 648,03 грн та пені в розмірі 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 50,75 грн (а. с. 138, т. 1);
- листа від 17 квітня 2015 року, згідно з яким борг становить 13 930,43 грн, що складається з заборгованості - 13 231,65 грн, пені - 50,75 грн,                            штрафу - 648,03 грн (а. с. 131, т. 1);
- листа від 17 квітня 2015 року, згідно з яким борг становить 18 040,28 грн, що складається з заборгованості - 17 315,71 грн, пені - 87,64 грн,                               штрафу - 636,93 грн (а. с. 132, т. 1);
- рахунку-фактури № 00258938 від 05 травня 2015 року, згідно з яким борг становить 724,57 грн, що складається із штрафу - 636,93 грн та                            пені - 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 87,64 грн (а. с. 139, т. 1);
- рахунку-фактури № 00261487 від 06 травня 2015 року, згідно з яким борг з рекалькуляцією становить 3 664,54 грн, що складається з суми                           кредиту - 879,03 грн, процентів за користування кредитом - 2 785,51 грн                             (а. с. 51, т.1);
- рахунку-фактури № 00263448 від 19 травня 2015 року, згідно з яким борг становить 716,66 грн, що складається із штрафу - 650,25 грн та пені в розмірі 10 % річних від вчасно невиплаченої суми - 66,41 грн (а. с. 140, т. 1);
- листа від 19 травня 2015 року, згідно з яким борг становить 18 032,37 грн, що складається з заборгованості - 17 315,71 грн, пені - 66,41 грн,                                штрафу - 650,25 грн (а. с. 133, т. 1).
 
24 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» з письмовою заявою про розірвання договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0001204, в обґрунтування якої зазначив, що ним було виявлено порушення законодавства ТОВ «Порше Мобіліті» при нарахуванні сплат чергових платежів на погашення основного і додаткового кредиту та невідповідність сум платежу за користування кредитом і нарахованих відсотків (а. с. 64, т. 1).
 
25 лютого 2015 року між ПрАТ «СК «Уніка» від імені ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245002/4098/0002376 строком на 7 років. Вигодонабувачем за цим договором є ТОВ «Порше Мобіліті», забезпеченим транспортним засобом - Volkswagen Polo Sedan, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого становить                                                       13 465,58 дол. США. В договорі також зазначено, що за кожен рік кредиту (окрім сьомого) страховий тариф становить 5,1 %, страхова сума кожного року (окрім сьомого) становить 13 465,58 дол. США, щорічний (окрім сьомого) страховий платіж становить 686,74 дол. США, а загальний страховий платіж за весь період кредиту становить 4 120,44 дол. США (а. с. 65-74, т. 1).
 
19 травня 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» направило ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 вимоги (повідомлення) № 50007581 про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581 у загальному розмірі 216 819,96 грн та складається з: 17 0746,98 грн, що еквіваленто 7 877,60 дол. США - дострокового повернення невиплаченої суми кредиту; 20 980,25 грн - несплачених чергоих платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу), 4 997,19 грн - штрафних санкцій відповідно до пункту 8.3. договору; 14 769,03 грн -  штрафу за порушення вимог щодо страхування майна в розмірі 15% від суми кредиту; 5 326,51 грн - компенсації страхових платежів відповідно до пункту 5.6. договору (а. с. 52-53, т. 1). 
Вказані вимоги були отримані особисто відповідачами 30 червня 2015 року, але не виконані (а. с. 54, 55, 56, 57 т. 1).
 
Відповідно до зведених облікових виписок з рахунку ОСОБА_1 від 19 травня 2015 року та від 07 квітня 2016 року, сплата коштів останнім припинилась 22 січня 2015 року; всього нараховано до сплати на 19 травня 2015 року - 90 867,55 грн, на 07 квітня 2016 року - 108 356,58 грн, всього сплачено - 59 563,60 грн; непогашена сума заборгованості по виставлених рахунках на 19 травня 2015 року - 31 303,95 грн, на 07 квітня                                             2016 року - 48 792,98 грн; заборгованість по сумі                                                             кредиту - еквівалент 7 877,60 дол. США, яка підлягає сплаті в гривні відповідно до обмінного курсу валют згідно з умовами кредитного договору на дату сплати заборгованості (а. с.195, т. 4; а. с. 25-27, т. 3).
 
Згідно з розрахунком нарахувань по кредиту та відсотках за користування кредитом і додатковим кредитом за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581 станом на 07 квітня 2016 року залишок неповернутої суми кредиту в еквіваленті становить 7 877,60 дол. США, курс валют станом на робочий день, що передував вимозі від 19 травня                                                                        2015 року - 26,110 грн/дол. США, залишок неповернутої суми кредиту у гривні становить 20 5684,14 грн, період прострочення заборгованості: 01 червня 2015 року - 07 квітня 2016 року (312 днів), відсотки за користування залишком суми кредиту - 17 647,70 грн (а. с. 196-197, т. 4).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00245664 від 03 березня 2015 року, відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належних до сплати ОСОБА_1 , становить 1 922,93 грн                     (а. с. 77 т. 1). 
 
Копією платіжного доручення № 50000732 від 03 березня 2015 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» страховий платіж в розмірі 3 637,76 грн (а. с. 76, т. 1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00251925 від 30 березня 2015 року відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належних до сплати ОСОБА_1 , становить 1 854,25 грн                       (а. с. 81, т. 1). 
 
Копією платіжного доручення № 50000732 від 31 березня 2015 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» страховий платіж в розмірі 10 7780,22 грн (а. с. 80, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 - 1 545,21 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098/ від 30 березня 2015 року (а. с. 78-79, т. 1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00258145 від 24 квітня 2015 року відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належних до сплати ОСОБА_1 , становить 1 549,33 грн                (а. с. 85, т. 1). 
 
Копією платіжного доручення № 50000732 від 24 квітня 2015 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» страховий платіж в розмірі 80 343,60 грн (а. с. 84, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 - 1 291,11 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098/ від 24 квітня 2015 року (а. с. 82-83, т. 1).
 
Відповідно до копій повідомлень ПАТ «Креді Агріколь Банк», останнім зазначено курс гривні до долара США для здійснення розрахунків за безготівковими операціями (а. с. 28, 29, т. 3; а. с. 172-178, 179, 181, 183, 184-193 т. 4).
 
Відповідно до копії платіжного доручення № 50007979 від 25 травня 2015 року, ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» 104 006,40 грн (а. с. 88, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 склав 1 186,95 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098 від 21 травня 2015 року (а. с. 86-87, т. 1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00263934 від 22 травня 2015 року, відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належних до сплати ОСОБА_1 , становить 1 424,34 грн (а. с. 89 т. 1). Копією платіжного доручення № 50008259 від 24 червня 2015 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка»                                         7 9671,22 грн (а. с. 92, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 становив 1 233,31 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098 від 24 червня 2015 року (а. с. 90-91, т. 1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00269920 від 25 червня 2015 року відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належного до сплати ОСОБА_1 , становить 1 479,97 грн (а. с. 93 т. 1). Копією платіжного доручення № 50008479 від 22 липня 2015 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка»                                      96 885,93 грн (а. с. 96, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 становив 1 261,92 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098 від 20 липня 2015 року (а. с. 94-95, т.1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00275313 від 21 липня 2015 року відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належного до сплати ОСОБА_1 , становить 1 514,30 грн (а. с. 97, т. 1). Копією платіжного доручення № 50008821 від 27 серпня 2015 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка»                             112 595,90 грн (а. с. 100, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 становив 1 268,79 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури                                  № 245002/4098 від 25 серпня 2015 року (а. с. 98-99, т. 1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00280532 від 27 серпня 2015 року відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належного до сплати ОСОБА_1 , становить 1 522,55 грн (а. с. 101 т. 1). Копією платіжного доручення № 50009116 від 24 серпня 2015 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» страховий платіж в розмірі 88 355,94 грн (а. с. 104, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 становив 1 244,75 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098 від 25 серпня 2015 року (а. с. 102-103, т. 1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00285405 від 28 вересня 2015 року, відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належного до сплати ОСОБА_1 , становить 1 493,70 грн (а. с. 105, т. 1). 
 
Копією платіжного доручення № 50009493 від 23 жовтня 2015 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка»                          92 893,99 грн (а. с. 108, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 становив 1 257,34 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098 від 23 жовтня 2015 року (а. с. 106-107, т. 1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00290507 від 29 жовтня 2015 року відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належного до сплати ОСОБА_1 , становить 1 508,81 грн (а. с. 109, т. 1). Копією платіжного доручення № 50009806 від 23 листопада 2015 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» 90 777,98 грн (а. с. 112, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 становив 1 326,59 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098 від 20 листопада 2015 року (а. с. 110-111, т. 1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00295244 від 24 листопада 2015 року, відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належного до сплати ОСОБА_1 , становить 1 591,91 грн (а. с. 113, т. 1). Копією платіжного доручення № 50010208 від 25 грудня 2015 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» 95 546,82 грн (а. с. 116, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 становив 1 313,43 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098 від 25 листопада 2015 року (а. с. 114-115, т. 1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00299441 від 25 грудня 2015 року відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належного до сплати ОСОБА_1 , становить 1 576,12 грн (а. с. 117, т. 1). Копією платіжного доручення № 50007296 від 22 січня 2016 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» 92 864,30 грн (а. с. 120, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 становив 1 405,00 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098 від 21 січня 2016 року (а. с. 118-119, т. 1).
 
Згідно з копією рахунку-фактури № 00303199 від 22 січня 2016 року відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належного до сплати ОСОБА_1 , становить 1 686 грн                      (а. с. 121, т. 1). Копією платіжного доручення № 50007696 від 23 лютого 2016 року підтверджено, що ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» страховий платіж в розмірі 105 533,52 грн (а. с. 124, т. 1), з яких страховий платіж за ОСОБА_1 становив 1 540,06 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури № 245002/4098 від 22 лютого 2016 року (а. с. 122-123, т. 1).
 
Згідно з копіями рахунків-фактур № 00307922 від 24 лютого 2016 року, № 00311516 від 23 березня 2016 року, відшкодування страхових платежів відповідно до пункту 5.6. загальних умов кредитування, належних до сплати ОСОБА_1 , становить 1 848,07 грн і 1 843,26 грн відповідно (а. с. 125, 126, т. 1).
 
У всіх вищезазначених рахунках-фактурах відсутня інформація про чинний обмінний курс на дату їх виставлення, який застосовано для конвертації валют (долара США у гривню).
 
У заяві від 26 листопада 2018 року ПрАТ «СК «Уніка» підтвердило, що на підставі договору добровільного комплексного страхування на транспорті від 25 лютого 2013 року № 245002/4098/0001204 оплату страхових платежів за ОСОБА_1 здійснювало ТОВ «Порше Мобіліті» і що цей договір після здійснення оплат страхових платежів з 28 лютого 2013 року по 27 лютого 2015 в розмірі 57,23 дол.США за кожен місяць впродовж двох років було розірвано за ініціативою ОСОБА_1 (а. с. 122, т. 3). Вказане підтверджується копіями реєстрів договорів КАСКО ТОВ «Порше Мобіліті»                             (а. с. 64-65, 67-69, 71-73, 75-77, 79-81, 83-85, 87-89, 91-93, 95-97, 99-101, 103-105, 107-109, 111-113, 115-117, 119-121, 123-125, 127-129, 131-133, 135-137, 139-141, 143-145, 147-149, 151-153, 155-157, т. 4) та відповідними платіжними дорученнями (а. с. 66, 70, 74, 78, 82, 86, 90, 94, 98, 102, 106, 110, 114, 118, 122, 126, 130, 134, 138, 142, 146, 150, 154, 158, т. 4).
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова, від 06 травня 2015 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсним пункту 1.3.1. загальних умов кредитування, графіку погашення кредиту, кредитного договору № 50007581, договору застави транспортного засобу № 50007581 (а. с. 232-235, т.1).
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, у справі № 755/570/16-ц відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання нікчемним кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581 (а. с. 52-56 т. 3, 59-64 т. 2, 63-72 т. 3).
 
Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 49293836 від 30 березня 2016 року підтверджується накладення 01 березня 2013 року заборони (внаслідок застави) на відчуження транспортного засобу Volkswagen Polo Sedan, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2                 (а. с. 142-145, т. 1).
 
З витягу з кримінального провадження № 42016101040000052 вбачається, що 31 березня 2016 року зареєстровано кримінальне правопорушення за частиною третьою статті 190 КК України щодо припинення ОСОБА_1 сплати ТОВ «Порше Мобіліті» коштів за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 10 234,17 дол. США, та відчужив заставний автомобіль невстановленій особі всупереч забороні на його відчуження (а. с.. 141, т. 1).
 
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова, яке набрало законної сили, у справі № 750/2930/17 задоволено позов «Порше Мобіліті» до  ОСОБА_1 і ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23 грудня 2015 року № 7441/15/407 автомобіля Volkswagen Polo Sedan, 2012 року випуску (а. с. 73-76, т. 3).
 
Згідно з висновком судово-економічної експертизи, виконаної експертом Київської незалежної судово-експертної установи 18 липня 2017 року № 2283, за результатами дослідження встановлено, що:
1) вказана у додатку «графік погашення кредиту» від 27 лютого 2013 року до кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581 сукупна вартість кредиту у процентному значенні 11,51 % та у грошовому виразі 10 693,60 грн (1 312,74 дол. США) необґрунтована, виходячи з наступного: сукупна вартість кредиту вказана за рік користування кредитом, а не за весь термін користування ним; сукупна вартість кредиту розрахована без врахування витрат за всі послуги (реєстратора, нотаріуса, страховика), які пов`язані з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням кредитного договору; в результаті проведених розрахунків згідно з вимогами частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», виходячи з наданих на експертизу документів та відповідно до умов кредитування на момент укладення договору від 25 лютого 2013 року № 50007581 сукупна вартість кредиту становить: а) у процентному значенні - 21,77 %; б) у грошовому виразі - 53 467,97 грн (6 563,71 дол. США);
2) в межах наданих на експертизу матеріалів неможливо встановити фактичну сукупну вартість кредиту (у процентному значенні та грошовому виразі) за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581 на момент проведення експертизи в зв`язку з відсутністю детальної інформації про заборгованість та умови погашення кредиту, а саме: відсутні розмір заборгованості за кредитом та процентами на момент проведення експертизи, відсутні детальні умови погашення заборгованості (графік платежів), розраховані з залишку заборгованості на момент проведення експертизи, відсутні дані щодо розміру курсу долара США, застосованого для конвертації заборгованості за договором, на момент проведення експертизи;
3) оскільки розмір платежів згідно з пунктом 1.3.1. кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581 розраховується шляхом застосування чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку до еквівалентів платежів у іноземній валюті (долар США), зазначених у додатку «графік погашення кредиту» від 27 лютого 2013 року, тобто розміри платежів залежать від обмінного курсу, який є змінним, то неможливо визначити, якою є сукупна вартість кредиту по кредитному договору за весь строк його дії та за умови належного виконання зобов`язань;
4) в межах наявних документів неможливо встановити розмір заборгованості, наведений у позовних вимогах ТОВ «Порше Мобіліті» та зведеній обліковій виписці за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581, по виставлених рахунках станом на 07 квітня 2016 року у зв`язку з відсутністю документів бухгалтерського обліку ТОВ «Порше Мобіліті», документальних підтверджень здійснених операцій та інших документів, а саме: відсутній розрахунок заборгованості ТОВ «Порше Мобіліті» (з відображенням усіх здійснених операцій та нарахувань) за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581, в тому числі, за додатковим кредитом; відсутні документальні підтвердження (первинні документи) надання кредитних коштів за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581; відсутні відомості щодо руху коштів (виписки) по рахунках з відображенням обліку заборгованості за кредитом (основним боргом) та додатковим кредитом (в тому числі обліку простроченої заборгованості); відсутні відомості щодо руху коштів (виписки) по рахунках з відображенням обліку нарахування та сплати процентів за користування основним та додатковим кредитом (в тому числі прострочених процентів); відсутні будь-які документи бухгалтерського обліку, які відображають облік заборгованості та підтверджують наявність нарахувань, зазначених у позовних вимогах ТОВ «Порше Мобіліті», та зведеній обліковій виписці станом на 07 квітня 2016 року. 
Враховуючи зазначене, в межах наявних у справі матеріалів неможливо встановити, який документально підтверджений розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитом та додатковим кредитом за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581                                  (а. с. 104-123, т. 2).
 
Згідно з висновком судово-економічної експертизи від 09 січня 2020 року № 1229/19-24, проведеної експертом Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз:
1) за наданими на дослідження документами не видається за можливе документально визначити розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором, що укладений останніми 25 лютого 2013 року з усіма змінами, внесеними до нього відповідними правочинами, а також виходячи з умов та стану виконання договорів добровільного страхування на транспорті між ПрАТ «СК «Уніка» і  ОСОБА_1 від 25 лютого 2013 року № 245002/4098/0001204, між ТОВ «Порше Мобіліті» від імені ОСОБА_1 і ПрАТ «СК «Уніка» від 25 лютого 2015 року № 245002/4098/0002376 та втрат від інфляції станом на дату складання позовної заяви - 07 квітня 2016 року;
2) ОСОБА_1 з моменту надання кредиту по 19 травня 2015 року (дата припинення погашення ним кредитної заборгованості) сплачено 59 563,60 грн, що згідно з курсом гривні відносно долара США в розмірі        8,146 грн/дол. США становить 7 312,02 дол. США, внаслідок чого погашено: основний кредит - 4 296,70 дол. США, проценти за основним кредитом - 1 745,92 дол. США, додатковий кредит - 1 259,06 дол. США, проценти за додатковим кредитом - 10,34 дол. США;
3) загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором від 25 лютого 2013 року з усіма змінами, внесеними до нього відповідними правочинами, а також виходячи з умов та стану виконання кредитного договору та договорів добровільного страхування на транспорті між ПрАТ «СК «Уніка» і ОСОБА_1 від 25 лютого 2013 року № 245002/4098/0001204, між ТОВ «Порше Мобіліті» від імені ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Уніка» від 25 лютого 2015 року № 245002/4098/0002376 і втрат від інфляції станом на дату складання позовної заяви - 07 квітня 2016 року становить: 74 902,69 грн на дату складання позовної заяви - 07 квітня 2016 року (варіант І) за умови прийняття судом курсу валюти в розмірі 8,146 грн/дол. США та даних рахунків-фактури, зведеної облікової виписки з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Цей борг складається з прострочених щомісячних платежів за основним і додатковим                     кредитом - 20 040,19 грн; кредиту, що підлягає достроковому                             поверненню - 39 982,36 грн, заборгованості за додатковим                                     кредитом - 940,06 грн, компенсації платежів за договором страхування предмета застави без податку на додану вартість (в силу підпункту 196.1.5. пункту 196.1. статті 196 ПК України) за березень-травень                                                2015 року - 5 325,71 грн, пені за порушення термінів сплати чергових платежів - 729,88 грн, 3% річних - 1 498,90 грн і збитків внаслідок                               інфляції - 6 385,59 грн;
- 214 161,92 грн (варіант ІІ А) за умови прийняття безготівкового обмінного курсу (https://www.porschefinance.ua/uk/cliet-service/arhiv-kursiv-valyut..), який передував дню виставлення рахунка, та безготівкового обмінного курсу на дату повідомлення про дострокове розірвання договору (19 травня 2015 року), даних розрахунків-фактур, зведеної облікової виписки і з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Цей борг складається з прострочених щомісячних платежів за основним і додатковим кредитом - 18 765,15 грн, кредиту, що підлягає достроковому                               поверненню - 170 746,98 грн, заборгованості за додатковим                                        кредитом - 2 215,10 грн, компенсації платежів за договором страхування предмета застави без податку на додану вартість (в силу підпункту 196.1.5. пункту 196.1. статті 196 ПК України) за березень-травень                                                       2015 року - 5 325,71 грн, пені за порушення термінів сплати чергових платежів - 729,88 грн, 3 % річних - 4 207,34 грн і збитків внаслідок                             інфляції - 12 171,76 грн;
- 235 564,91 грн (варіант ІІ Б) за умови прийняття судом безготівкового обмінного курсу (https://www.porschefinance.ua/uk/cliet-service/arhiv-kursiv-valyut..), який передував дню виставлення рахунка, даних рахунків-фактур, зведеної облікової виписки, з урахуванням курсу на 07 квітня 2016 року та правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Цей борг складається з кредиту, що підлягає достроковому поверненню - 222 007,23 грн, заборгованості за додатковим кредитом - 2 215,10 грн, компенсації платежів за договором страхування предмета застави без податку на додану вартість (в силу підпункту 196.1.5. пункту 196.1. статті 196 ПК України) за березень-травень 2015 року - 5 325,71 грн, пені за порушення термінів сплати чергових платежів - 729,88 грн, 3 % річних - 670,77 грн і збитків внаслідок                                 інфляції - 4 616,22 грн;
- 199 928,25 грн (варіант ІІІ А) за умови прийняття судом обмінного курсу НБУ, який передував дню виставлення рахунка, даних рахунків-фактур, зведеної обліком виписки і з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, з урахуванням курсу на дату повідомлення про дострокове розірвання кредитного договору (19 травня 2015 року). Цей борг складається з кредиту, що підлягає достроковому поверненню - 176 520,74 грн, заборгованості за додатковим кредитом - 1 841,06 грн, компенсації платежів за договором страхування предмета застави без податку на додану вартість (в силу підпункту 196.1.5. пункту 196.1. статті 196 ПК України) за березень-травень 2015 року - 5 325,71 грн, пені за порушення термінів сплати чергових платежів - 729,88 грн, 3 % річних - 3 930,51 грн і збитків внаслідок                                  інфляції - 11 580,35 грн;
- 192 044,17 грн (варіант ІІІ Б) за умови прийняття судом, що днем виставлення рахунку є 07 квітня 2016 року- дата складання позовної заяви, курсу НБУ, який передував дню виставлення рахунка, даних рахунків-фактур, зведеної облікової виписки і з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Цей борг складається з прострочених щомісячних платежів за основним і додатковим кредитом - 19 139,19 грн, кредиту, що підлягає достроковому поверненню - 178 860,53 грн, заборгованості за додатковим кредитом - 1 841,06 грн, компенсації платежів за договором страхування предмета застави без податку на додану вартість (в силу підпункту 196.1.5. пункту 196.1. статті 196 ПК України) за березень-травень                                                         2015 року - 5 325,71 грн, пені за порушення термінів сплати чергових платежів - 729,88 грн, 3 % річних - 670,77 грн і збитків внаслідок                                     інфляції - 4 616,22 грн (а. с. 236-306, т. 4).
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга ТОВ «Порше Мобіліті» задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частини першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Судове рішення апеляційного суду у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про тлумачення змісту правочину не оскаржується, отже не є предметом перегляду у касаційному порядку.
 
Судові рішення суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
 
Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. 
 
За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
 
Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
 
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
 
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
 
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений договором строк. Правові наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
 
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
 
Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.
 
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
 
За змістом вказаної правової норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
 
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
 
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
 
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
 
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
 
Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.
 
З аналізу частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язання поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання.
 
Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, у тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
 
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).
 
Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).
 
Відповідно до пункту 3.2. загальних умов кредитування позикодавець мав право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору у випадках, серед                              яких, - порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць. У такому випадку позичальник зобов`язаний повернути у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу (пункт 3.3 загальних умов кредитування).
 
У зв`язку з порушенням позичальником виконання зобов`язання за кредитним договором позивач відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та наведених умов кредитного договору використав право вимагати дострокового стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, звернувшись 19 травня 2015 року до відповідачів з вимогами про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором від 25 лютого 2013 року № 50007581, які отримано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 червня 2015 року.
 
Оскільки кредитор на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від 30 червня 2015 року - дати отримання позичальником досудової вимоги кредитора.
 
Встановивши вказані обставини та врахувавши, що з позовом у цій справі ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду 07 квітня 2016 року, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що ТОВ «Порше Мобіліті» пропустило встановлений частиною четвертою статті 559 ЦК України (у редакції, що діяла до 03 лютого 2019 року) строк пред`явлення вимог до поручителя ОСОБА_2 , який є преклюзивним, та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову до поручителя. 
 
Посилання у касаційній скарзі на неврахування апеляційним судом пункту 13 умов поруки, яким установлено, що ці умови залишаються чинними до повного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, є безпідставним, оскільки цей пункт не може вважатися таким, що визначає строк, після закінчення якого порука припиняється, а отже не може вважатися строком його дії, оскільки не відповідає змісту статей 251, 252 ЦК України, де визначено, що настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається саме календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
 
Зазначене вище узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 1411/3467/12 (провадження № 14-594цс18).
 
Змінюючи рішення у частині вирішення позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, апеляційний суд виходив із того, що звернувшись до позичальника 19 травня 2015 року про дострокове повернення кредитної заборгованості, позивач змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому з цього часу строк вважається таким, що настав, і позивач має право на стягнення всієї кредитної заборгованості (за кредитом, процентами за користування кредитом, неустойки), нарахованої по 19 травня 2015 року, а також в силу статей 10.3., 10.4. загальних умов кредитування - на компенсацію сплачених ПрАТ «СК «Уніка» страхових платежів, не відшкодованих ОСОБА_1 , які здійснено по травень 2015 року.
 
ОСОБА_1 визнавав факт неповного погашення кредитної заборгованості за кредитним договором, не заперечував проти достовірності інформації, яка міститься у рахунках-фактурах, наданих ТОВ «Порше Мобіліті» на підтвердження кредитної заборгованості по кредитному договору від 25 лютого 2013 року № 50007581, тому апеляційний суд визнав рахунки-фактури належними та допустимими доказами у справі у розумінні статей 77-80 ЦПК України,
 
За змістом статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
 
З урахуванням вищезазначеної норми, апеляційний суд дійшов висновку, що  при вирішенні спору в частині стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» кредитної заборгованості підлягає застосуванню варіант І висновку судово-економічної експертизи від 09 січня 2020 року № 1229/19-24, відповідно до якого загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором від 25 лютого 2013 року з усіма змінами, внесеними до нього відповідними правочинами, а також виходячи з умов та стану виконання кредитного договору та договорів добровільного страхування на транспорті між ПрАТ «СК «Уніка» і ОСОБА_1 від 25 лютого 2013 року № 245002/4098/0001204, між ТОВ «Порше Мобіліті» від імені ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Уніка» від 25 лютого 2015 року № 245002/4098/0002376 і втрат від інфляції станом на дату складання позовної заяви - 07 квітня 2016 року становить:                                      74 902,69 грн і складається із: прострочених щомісячних платежів за основним і додатковим кредитом - 20 040,19 грн; кредиту, що підлягає достроковому поверненню - 39 982,36 грн; заборгованості за додатковим кредитом - 940,06 грн, компенсації платежів за договором страхування предмета застави без податку на додану вартість за березень-травень 2015 року - 5 325,71 грн, пені за порушення строків сплати чергових                    платежів - 729,88 грн, 3 % річних - 1 498,90 грн і збитків внаслідок інфляції - 6 385,59 грн.
 
Висновки вказаного експертного дослідження оцінено судом апеляційної інстанції разом із іншими доказами відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, сторонами не спростовано, клопотань про призначення додаткової експертизи для визначення розміру кредитної заборгованості ОСОБА_1 стороною позивача не заявлялось. 
 
Вирішуючи спір в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» штрафів за незабезпечення страхування предмету застави, якою забезпечено кредитний договір, а також за передачу (відчуження) предмета застави іншій особі без попередньої письмової згоди ТОВ «Порше Мобіліті», апеляційний суд вважав доведеними обставини невиконання позичальником пунктів 5.5. загальних умов кредитування кредитного договору від 25 лютого 2013 року № 50007581, а також порушення ОСОБА_1 пункту 2.3.4. договору застави від 28 лютого 2013 року, та правомірно застосував штрафні санкції, передбачені пунктом 5.6. загальних умов кредитування та пунктом 4.1.2. договору застави відповідно, з урахуванням частини третьої статті 551 ЦК України. 
 
Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 визнавав факт наявності у нього кредитної заборгованості перед ТОВ «Порше Мобіліті», у відзиві на касаційну скаргу зазначав про законність та обґрунтованість постанови апеляційного суду та просив залишити без змін оскаржуване судове рішення. 
 
Доводи касаційної скарги про те, що апеляційним судом не враховано обставини, встановлені у справі № 750/2601/15-цза позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсним пункту 1.3.1. загальних умов кредитування, графіку погашення кредиту, кредитного договору № 50007581, договору застави транспортного засобу № 50007581 та у справі № 755/570/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про встановлення нікчемності правочину, є безпідставними, з огляду на те, що предметом спору у цих справах була лише дійсність пункту 1.3.1. загальних умов кредитування, графіку погашення кредиту, кредитного договору № 50007581 та договору застави транспортного засобу № 50007581, у вказаних справах не встановлювались обставини щодо розміру наданого ОСОБА_1 кредиту та додаткового кредиту за договором від 25 лютого 2013 року № 50007581 та порядку його повернення, які б у розумінні частини четвертої статті 82 ЦПК Укоріни не підлягали доказуванню під час розгляду цієї справи, про що також зазначив і апеляційний суд.  
 
Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
 
Порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій.
 
Отже, суд апеляційної інстанції повно і всебічно дослідив наявні у справі докази та надав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.
 
Посилання касаційної скарги на правові висновки, викладені у постановах постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, постановах Верховного Суду України від 09 квітня 2012 року у справі                                  № 3-88гс11, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс15, є безпідставним, оскільки висновки суду апеляційної інстанції не суперечать висновкам, викладеним у зазначених постановах. 
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційним  судом, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. 

Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» залишити без задоволення.
 
Постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь 
                                                                                                            
                                                                                                            О. М. Осіян
 
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                    С. Ф. Хопта