ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ  
 ПОСТАНОВА          
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ          

 14 квітня 2010 р.                                                                                    	№ Б29/302-09  	

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
суддів:	Коваленка В.М.,
Міщенка П.К.,
Продаєвич Л.В.	
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні	
 
касаційну скаргу	Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська	
 
на ухвалу	господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2010	
 
у справі	№ Б29/302-09	
 
за  заявою
 до	Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Дніпропетровськ
Приватного науково-виробничого підприємства "Вікторія-М", 
м. Дніпропетровськ	
 
про	визнання банкрутом	
 
за участю представників сторін:	
 
від скаржника:
від кредитора:	не з'явилися 
не з'явилися	
 
від боржника:  	не з'явилися	

ВСТАНОВИВ:
 За заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (надалі –ФОП ОСОБА_4.), поданою в порядку статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарським судом Дніпропетровської області ухвалою від 07.09.2009 порушено провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника – Приватного науково-виробничого підприємства "Вікторія-М" (надалі –ПНВП "Вікторія-М"), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено розгляд справи на 14.09.2009 року.
Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2009 ПНВП "Вікторія-М" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута ініціюючого кредитора –           ФОП ОСОБА_4 тощо.
 Доповідач: Продаєвич Л.В.
 Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2010 (суддя: Полєв Д.М.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано ПНВП "Вікторія-М" як юридичну особу, припинено провадження у справі на підставі пункту 6 статті 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2010, Державна податкова інспекція (надалі – ДПІ) у Ленінському районі м. Дніпропетровська звернулася до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою про її скасування через порушення норм матеріального права, просить припинити провадження у справі.
Касаційну скаргу скаржник обґрунтовує тим, що підприємство за результатами здійснення фінансово-господарської діяльності за 2007 –                 І квартал 2009 року отримувало валовий дохід та декларувало обсяги поставки за операціями, що оподатковуються ПДВ у квітні, травні 2009 року, чим, на думку інспекції, спростовується висновок господарського суду про відсутність підприємницької діяльності.
Скаржник указує на порушення частини 8 статті 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при винесенні місцевим господарським судом ухвали від 07.09.2009 та постанови від 14.09.2009, які полягали у тому, що ініціюючим кредитором не було доведено безспірність вимог до боржника.
ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська зауважує на тому, що поняття відсутності підприємницької діяльності та процесу припинення підприємницької діяльності не є тотожними, а наявність у підприємства відкритих рахунків в установах банків протягом часу, який передував порушенню провадження у справі про банкрутство та протягом провадження  справи про банкрутство, свідчить про здійснення підприємницької діяльності.
У касаційній скарзі інспекція зазначає, що наслідком порушень норм матеріального права при прийнятті господарським судом Дніпропетровської області ухвали від 07.09.2009 та постанови від 14.09.2009 стало порушення вимог статті 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при винесенні ухвали від 02.02.2010 про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та ліквідації підприємства, яка прийнята без наявності достовірної інформації щодо показників виявленої ліквідаційної маси (даних інвентаризації), без наявності відомостей щодо майна, яке не підлягає державній реєстрації та обліковується виключно за даними бухгалтерського обліку ПНВП          "Вікторія-М".
Відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 13.04.2010 № 02.01-35/95 змінено склад колегії суддів та призначено колегію суддів у складі: Коваленка В.М. – головуючого, суддів Міщенка П.К. та Продаєвич Л.В. 
Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.  
Провадження у даній справі здійснювалося господарським судом за приписами статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою встановлені особливості банкрутства відсутнього боржника.
Із матеріалів справи вбачається, що заява ініціюючого кредитора обґрунтована наявністю безспірних грошових вимог до боржника у сумі 197000,00 грн. за платіжною вимогою від 13.07.2009, оформленою на підставі визнаної претензії по виконанню грошового зобов'язання, термін якого сплинув, та відсутністю підприємства за місцезнаходженням згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 14.08.2009 року.
Дослідивши надані ініціюючим кредитором докази та з'ясувавши зазначені факти, господарський суд Дніпропетровської області визнав ПНВП "Вікторія-М" банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру. 
Як встановлено судом першої інстанції, у ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором ПНВП "Вікторія-М" вжиті необхідні заходи щодо повідомлення всіх відомих йому кредиторів про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом; визначено розмір безспірних вимог кредиторів; здійснені заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна, за результатами яких майнових активів банкрута не виявлено. 
До господарського суду ліквідатором подані звіт та ліквідаційний баланс банкрута, які оскаржуваною ухвалою від 02.02.2010 затверджені.
При цьому, місцевий господарський суд визнав дії ліквідатора такими, що відповідають вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Здійснення ліквідатором заходів у ліквідаційній процедурі чітко спрямовано законодавцем на задоволення вимог кредиторів за рахунок продажу майна збанкрутілого суб'єкта підприємницької діяльності.
Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання - передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.
Отже, законом передбачено перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із звітом ліквідатора та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).
Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. 
Згідно з частиною 2 статті 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.
У разі затвердження звіту ліквідатора в порядку, встановленому цією статтею Закону, господарський суд на підставі статті 40 вказаного Закону припиняє провадження у справі про банкрутство.
Матеріалами справи доведено, що 25.01.2010 до суду першої інстанції подано звіт ліквідатора про результати проведення ліквідаційної процедури ПНВП "Вікторія-М" з відповідними додатками до нього, зокрема, реєстр вимог кредиторів, ліквідаційний баланс банкрута станом на 18.01.2010, який містить відомості про відсутність майнових активів боржника, показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації) станом на 18.01.2010, відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси. 
Дослідивши звіт ліквідатора, в якому зазначено про відсутність майна, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів та інших активів підприємства, на підтвердження чого ліквідатором надані відповідні довідки КП "Дніпропетровське МБТІ" від 16.10.2009 № 12454, Інспекції державного технічного нагляду Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 30.09.2009 № 2506-02-13, ДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 24.09.2009, Дніпропетровської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" від 28.10.2009, установ банку, та інші документи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про затвердження звіту та ліквідаційного балансу банкрута, ліквідацію товариства та припинення провадження у справі.
Як вбачається, вимоги касаційної скарги полягають у скасуванні ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2010 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута. Проте, більшість доводів касаційної скарги стосуються законності порушення провадження у даній справі, а не здійснення ліквідаційної процедури та роботи ліквідатора. Крім того, касаційні вимоги фактично стосуються оцінки доводів при прийнятті судових актів у даній справі.
З огляду на викладене та виходячи із повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтями 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, зокрема, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає підстав для скасування або зміни ухвали місцевого господарського суду.
При прийнятті даної постанови колегією суддів Вищого господарського суду України враховані положення статей 125, 129 Конституції України та  рішення Конституційного Суду України від 11.03.2010 № 8-рп/2010, згідно з якими постанова (ухвала) Вищого господарського суду України касаційному оскарженню не підлягає.
 Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України
 ПОСТАНОВИВ:
 Касаційну скаргу  Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська –залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2010 у справі № Б29/302-09 –залишити без змін.
 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає перегляду в касаційному порядку.
 Головуючий:                                                                                   В.Коваленко 

 Судді:                                                                                         П. Міщенко
                                                                                  
                                                                                                       Л. Продаєвич