ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ  
 ПОСТАНОВА          
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ          

 25 листопада 2009 р.                                                                                    	№ 11/54  	

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого	Кравчука Г.А.,	
 
суддів:	Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,	
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу	Приватного підприємства "РКС"	
 
на постанову	Львівського апеляційного господарського суду від 30.06.2009 р.	
 
у справі	№ 11/54	
 
господарського суду	Рівненської області	
 
за позовом	Дочірнього підприємства "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"	
 
до	Приватного підприємства "РКС"	
 
про	стягнення 140 452,21 грн. заборгованості	

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:	— не з'явились;	
 
відповідача:	— не з'явились;	

В С Т А Н О В И В:
 Ухвалою господарського суду Рівненської області від 05.05.2009 р. (суддя Грязнов В.В.) зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "РКС"  та додані до неї матеріали повернуто без розгляду.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.06.2009 р. (колегія суддів: Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М., Мирутенко О.Л.) ухвалу господарського суду Рівненської області від 05.05.2009 р. залишено без змін.
Вказані ухвала та постанова прийняті з посиланням на ст. ст. 54 –57, 60 та 63 Господарського процесуального кодексу України та мотивовані тим, що Приватне підприємство "РКС" при подачі зустрічного позову не подало доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та державного мита у встановлених порядку та розмірі.
Приватне підприємство "РКС" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.06.2009 р. і ухвалу господарського суду Рівненської області від 05.05.2009 р. скасувати та передати справу на розгляд до господарського суду Рівненської області. Викладені у касаційній скарзі вимоги Приватне підприємство "РКС" обґрунтовує тим, що господарськими судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових актів було порушено п. 10 частини першої ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", оскільки не було враховано, що воно як споживач, який звернувся з позовом, пов'язаним з порушенням його прав, звільняється від сплати державного мита, і, відповідно, від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Дочірнє підприємство "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" не скористалось правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на касаційну скаргу Приватного підприємства "РКС" до Вищого господарського суду України не надіслало, що не перешкоджає касаційному перегляду судових актів, які оскаржуються.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Приватного підприємства "РКС" не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.
Згідно з п.п. 3 та 31 частини першої ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі, та сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
П. п. 4 та 10 частини першої ст. 63 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі, та не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Приватне підприємство "РКС", звертаючись з зустрічною позовною заявою, не додало до неї документів, які б підтверджували сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі, та сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
За таких обстави колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарські суди попередніх інстанції обґрунтовано дійшли до висновку про те, що зустрічна позовна заява Приватного підприємства "РКС" підлягає поверненню без розгляду у відповідності до п. п. 4 та 10 частини першої ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.
Посилання Приватного підприємства "РКС" на п. 10 частини першої ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", яким передбачено, що від сплати державного мита звільняються, зокрема, споживачі –за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, є безпідставним, з огляду на таке.
П. 22 частини першої ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначає, що споживач –фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.
Приватне підприємство "РКС" є юридичною особою та здійснює підприємницьку діяльність, а тому не є споживачем у розумінні п. 22 частини першої ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", а відтак не може бути звільнено від сплати державного мита у відповідності до п. 10 частини першої ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".
На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 30.06.2009 р. відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Приватного підприємства "РКС" не спростовують висновків господарського суду другої інстанції, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України
 П О С Т А Н О В И В:
 Касаційну скаргу Приватного підприємства "РКС" залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.06.2009 р. у справі № 11/54 господарського суду Рівненської області –без змін.

 Головуючий суддя                                                                        Г.А. Кравчук

 Суддя                                                                                  Г.М. Мачульський

 Суддя                                                                                  В.І. Шаргало